УХВАЛА

28 січня 2020 року 
Київ
справа №420/4397/19
адміністративне провадження №К/9901/34169/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області  
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року
у справі №  420/4397/19
за позовом  ОСОБА_1                                                                          до Головного управління Національної поліції в Луганській області                                          про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому просив суд:
- визнати зменшення Головним управлінням Національної поліції в Луганській області премії позивачу з 31% в квітні 2016 року до 10% в травні, червні та липні місяцях 2016 року, неправомірним;
- зобов`язати ГУНП в Луганській області залишити без змін щомісячну премію позивачу в травні, червні та липні місяцях 2016 року на встановленому попередньому рівні квітня місяця 2016 року у розмірі 31%;
- визнати неправомірним порядок нарахування відповідачем одноразової грошової допомоги позивачу при звільненні на підставі розрахунку з врахуванням премії на день звільнення 10% у розмірі 105270 грн.;
- стягнути з відповідача на користь позивача кошти недораховані при раніше сплаченій одноразовій грошовій допомозі при звільненні в розмірі 20097 грн.
Позов обґрунтовував тим, що ГУНП в Луганській області без будь-яких правових підстав, в порушення вимог Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Луганській області, зменшило позивачу розмір премії з 31% в квітні 2016 року до 10% в травні, червні та липні місяцях 2016 року. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року позов залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини 1  статті 240 КАС України  - у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.    
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Перевіривши матеріали касаційної скарги та зміст ухвалених у цій справі судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини другої цієї ж статті у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Такими ухвалами в силу пунктів 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України є ухвали щодо:
повернення заяви позивачеві (заявникові);
відмови у відкритті провадження у справі;
відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності;
залишення позову (заяви) без розгляду;
закриття провадження у справі;
відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами;
заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції: про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Аналіз цієї статті дає підстави вважати, що відповідно до її частини першої до касаційного суду можуть бути оскаржені саме рішення суду першої інстанції у справі, судовий розгляд в якій закінчено, після її апеляційного перегляду та постанови суду апеляційної інстанції, прийняті за наслідками розгляду апеляційної скарги на такі рішення.
У частині другій статті, яка аналізується, йдеться про право на касаційне оскарження ухвал суду першої інстанції після їх перегляду судом апеляційної інстанції.
Частина третя цієї статті визначає виключний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до Верховного Суду.
Скаржник просить переглянути у касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції, якою згідно зі ст.320 Кодексу адміністративного судочинства України скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому, ухвала суду першої інстанції постановлена не по суті справи, оскільки позовна заява, яка в силу ст. 159 КАС України є заявою по суті справи, залишена без розгляду.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якою, до того ж, спір по суті не вирішувався, не може бути предметом касаційного оскарження.
Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 16 серпня 2019 року у справі №813/143/18.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ст. ст. 328, 333 КАС України, Верховний Суд,-
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Луганській області  на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                         О.О. Шишов  
Судді                                                                                      І.В. Дашутін
                                                                                          М.М. Яковенко