ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 січня 2020 року           справа №200/7390/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів  Арабей Т.Г., Казначеєва Е.Г.,  секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю представника позивача Іванова В.В., представника відповідачів Пономарьова А.О.,  розглянув у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 р. (повний текст рішення складено 8 листопада 2019 року у м. Слов`янськ) у справі  № 200/7390/19-а (головуючий І інстанції суддя Дмитрієв В.С.)  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет груп"  до  Державної податкової служби України,  Головного управління ДПС у Донецькій області   про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,       

                                            ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрмет груп"  (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до  Державної податкової служби України (відповідач 1),  Головного управління ДПС у Донецькій області (відповідач 2), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 25.02.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1136617/40123360 від 09.04.2019 року; зобов`язати відповідача 1 здійснити реєстрацію  податкової накладної № 1136617/40123360 від 09.04.2019 року; визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 25.02.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1136618/40123360 від 09.04.2019 року та зобов`язати відповідача 1 здійснити реєстрацію зазначеною податкової накладної датою її фактичного подання в Єдиному реєстрі податкових накладних; вирішити питання судових витрат (т. 1 а.с. 3-16). 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №  200/7390/19-а адміністративний позов  задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 25 лютого 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1136617/40123360 від 9 квітня 2019 року.
Зобов`язано Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної    № 1 від 25 лютого 2019 року датою її фактичного подання в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 25 лютого 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1136618/40123360 від 9 квітня 2019 року.
Зобов`язано Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної № 2 від 25 лютого 2019 року датою її фактичного подання в Єдиному реєстрі податкових накладних.       
Вирішено питання судових витрат (т. 3 а.с. 38-43).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач 2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (т. 3 а.с. 49-52).
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.02.2018 року № 117 та вказує на те, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної № 1 та № 2 від 25.02.2019 року стало неподання позивачем копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання послуг, зберігання і транспортування, навантаження та інші, наявність яких передбачена договором та/або законодавством. 
Апелянт звертає увагу на те, що згідно відомостей IТС «Податковий блок» та звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску до органів і зборів за травень 2019 року позивач заявляв про використання найманої праці лише 1 працівника.  Вищезазначена кількість працівників не відповідає виду господарської діяльності.
За результатами розгляду пояснень та копій документів на засіданні Комісії з`ясовано, що податкові накладні виписані на реалізацію на адресу ТОВ «Об`єднана вугільна компанія» обладнання в асортименті.  Згідно наданих платником пояснень обладнання було придбано у 2016 році на підставі договору від 03.08.2016 року, але ні сам договір, ні специфікації до нього, ні акт приймання-передачі підприємством не були надані.
Позивач має ознаки ризикового платника: ознаки «зустрічного транзитера», оскільки надає послуги з оренди обладнання, наявність якого не встановлено та відповідає критеріям ризиковості 1.6.6, 1.6.7.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідачів доводи апеляційної скарги підтримав.
Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення  представників сторін, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю “Укрмет груп” 16 листопада 2015 року зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 40123360, місцезнаходження: 85300, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Центральна, б. 149, основний вид діяльності є: неспеціалізована оптова торгівля (код КВКД 70.22), перебуває на податковому обліку в Головному  управлінні ДПС у Донецькій області, Покровсько-Добропільське управління, Покровська ДПІ, є платником податку на додану вартість.
22 лютого 2019 року між позивачем (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Об`єднана вугільна компанія»  укладено договір поставки № 22/19-П, за яким Постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а Покупець прийняти та оплатити, асортимент, кількість, строки поставки, вартість продукції погоджується сторонами у Специфікаціях до зазначеного договору (т. 1, а.с. 31-33).
Згідно Специфікації № 1 до Договору поставки № 22/19-П від 22 лютого 2019 року, передбачено поставку товару: редуктор ВСПК.00.00.000Ж 1 од.; ел. Двигун ЕДКОФ -110-4 – 1 од.; Апарат АС-9 – 1 од., Пускач ПВИ-250 – 1 од.; Комбайн очисний УДК-200.00.00.000 в комплекті Ел. Двигун ЕКВК 4/200 – 1 од., Насосна станція СНТ-3200.000-20 у комплекті Ел. Двигун ЄДКОФ-250 М4 55кВт, Ел. Двигун АИУ – 1 од.; Пускач ПВИ-320 МВ – 5 од., Пускач ПВИ-250 МВР -2 од. Пристрій РЄТ – 1 од., Агрегат АПШ-1 – 1 од.; Пускач ПВР-400 – 1 од., Аналізатор метану АС-9 – 3 од.; КОНВЕЄР СП-326.00.00.000-71.16 РЕ (L=270м) в комплекті 2 Ел. двигуна ЕДКОФ-250 М4 160 кВТ – 1 од.; БЛОК ВСПК.00.00.000 РЄ у комп. Ел. Двигун+ланцюг ЄДКОФ-250 М4 75 кВт – 1 од.; Насос АНС 16/50 у комплекті Ел. Двигун АИУ-112 М2 7,5 к Вт – 1 од., Стенд перевірки блока управління – 1 од.; Насос К-60 у комплекті Ел. Двигун АИУ-132  11 кВт, Ел. двигун АИУФ-132 11/4 -1 од., Пускач ПВИ-125 БТ – 1 од.; Насос К-100 у комплекті Ел. двигун ВРП-180 М2 30 кВт – 1од.; Перехідна секція СИ-326/9Уз.02С.00.00 Инв ном 450 – 1 од.; Перехідна секція СИ-326/9Уз.02С.00.00 Инв ном 451 – 1 од.; Рама привода СП 326/90 У 300.000 Инв ном 452 – 2 од., Усього на суму 1604541 грн., ПДВ 20%- 320908,20 грн., усього з ПДВ 1925449,20 грн. (т. 1 а.с. 35-36).
Згідно Специфікації № 2 до Договору поставки № 22/19-П від 22 лютого 2019 року, передбачено поставку товару: Оливостанція ТЕГ – 3 в компл. з ел. двигуном АДВР -180 22/4 – 1 од., Оливостанція Н-403 в компл. з ел. двигуном АИУ-132 11/4 – 1 од.,   Лебідка ЛГКН в компл. Ел. двигун ВРП-160 15/4 – 2 од.; Редуктор РЛКУ -250 – 1 од.; Автомат АВ-400 – 1 од.; Пристрій зв`язку КУЗ-01 – 1 од.; Пускач ПВИ-250 – 4 од.; КУВ 250 – 1 од.; Конвеєр 1Л-80 №2 – 1 од.; високовольтна ячейка КРУВ-6 – 7 од.; Пускач ПВИ -125 – 1 од.; Пускач ПВИР-63 -1 од.; Автомат АВ-400 1 од.; Підстанція ТСВП-250 – 1 од.; Автомат АПШ-1 – 1 од.; Лебідка ЛГКН-10Б – 1 од.; Маневровий пристрій ША-ман ЕТН00100 – 1 ОД.; Ел. двигун АИУ – 132 М4 – 1 од.; Пускач ПМВИР-41 – 1 од.; Лебідка ЛГКН  1 од.; Автомат АВ 400 – 1 од.; Пускач ПМВИР-41 – 1 од.; Пускач ПВИ-250 – 1 од.; Автомат АПШ-1 – 1 од.; Пускач ПВИ-32 – 1 од.; Установка УВПК-Б1 – 1 од.; Конвеєр 1ЛТ-100 – 1 д.; Лебідка ЛГКН – 1 од.; Пристрій взривоподавлений АСВП – 1 од.; Пускач ПМВИР-41 – 1 од.; Лебідка ЛГКН-10Б – 1 од.; Дробилка ДШМ-1 – 1 од.; Підстанція ТСВП-630 – 1 од.; Підстанція ТСВП-400 – 1 од.; Насоснастанція СНТ-3200,000-20 №1 – 1 од.; Пускач ПВИ-125 – 1 од.; Пристрій КДА – 1 од.; Апаратура КУЗ – 1 од.; Аналізатор метану АС-9- 1од.; Автомат АПШ-1 – 1 од.; УВПК Б – 1 од.; Конвеєр 1Л-100 №1 – 1 од.; Ел. двигун ВР-250 75/4 – 1 од.; Підстанція ТСВП-630 – 1 од.; Автомат АВ-400 – 3 од.; Пускач ПВР-400 – 3 од.; Аналізатор метану А-9 – 1 од.; Пускач ПВИ-32- 1 од.; Установка ВМЦГ-7М – 2 од.; Ел. двигун ЕДКОФ-250- 1 од.; Лебідка ЛГКН-10Б-1 д.; Лебідка 3ЛП – 1 од.; Пускач ПМВИР-41 – 1 од.; Маневровий пристрій ША-МАН ЕТН00100-1 од.; Зарядний пристрій ЕКЗ-120/77 – 9 од.; Лебідка ЛГКН-1 – 1 од.; Насос ЦНС60/100 – 1 од.; Автомат АВ-400 ДО – 1 од.; Автомат АВ-400 – 1 од.; Високовольтна ячейка КРУВ-6 – 2 од.; Лебідка ЛП10 – 1 од.; Секція КМ-88 – 2 од.; Секція 2КТК – 5 од.; Секція КМ-11 – 8 од.; Секція КД-90 – 164 од.; Пристрій взривоподавлення АСВП – 1 од.; Електровіз 2АМ-8Д – 1 од.; Компресор УКВШ-15/7 – 1 од.; Редуктор РЛКУ-250 – 1 од.; Головний вагон – 6 од.; Вагон ВДК2,5 – 1 од.; Підстанція ТСВП-630 – 1 од. Усього на суму 13933964,49 грн., ПДВ 20%- 2786792,90 грн., усього з ПДВ 16720757,39 грн. (т. 1 а.с. 224-226).
25 лютого 2019 року постачальник передав у власність покупцю оговорену продукцію у Специфікаціях № 1, № 2, що підтверджується Актами прийому-передачі продукції  №№1, 2, видатковими накладними № 1, № 2 від 25 лютого 2019 року, рахунком на оплату № 1 від 25 лютого 2019 року (т. 1, а.с. 38-39, 41, 42. т 2 а.с. 44-46, 48-49).
25 лютого 2019 року позивачем складена податкова накладна №  1 на загальну суму 1925449,20  грн., в т.ч. ПДВ 320908,20 грн., яка була надіслана в електронному вигляді відповідачу-2 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (т. 1 а.с. 22-23).
Згідно квитанції від 14 березня 2019 року податкову накладну № 1 від 25 лютого 2019 року прийнято, але її реєстрація зупинена. Підставою для зупинення реєстрації  зазначеної вище податкової накладної, вказано: “Відповідно до пункту  201.16  статті  201 Податкового кодексу України  реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 “Критеріїв ризиковості платника податку”. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а.с. 24).
Також, 25 лютого 2019 року позивачем складена податкова накладна №  2 на загальну суму 16720757,39  грн., в т.ч. ПДВ 2786792,90 грн., яка була надіслана в електронному вигляді відповідачу-2 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (т. 1 а.с. 210-212).
За квитанцією від 14 березня 2019 року податкову накладну № 2 від 25 лютого 2019 року прийнято, але її реєстрація зупинена. Підставою для зупинення реєстрації  зазначеної вище податкової накладної, вказано: “Відповідно до пункту  201.16  статті  201 Податкового кодексу України  реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 “Критеріїв ризиковості платника податку”. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних. (т. 1, а.с. 213).
27 березня 2019 року відповідач направив до ТОВ «Укрмет груп» лист про надання інформації та її документального підтвердження із зазначенням переліку необхідних документів на підтвердження господарської операції із контрагентом «ОВК» та надано 15 робочих днів з дня отримання (т. 1 а.с. 195-197).
5 квітня 2019 року позивачем  направлені в електронній формі засобами електронного зв`язку Повідомлення № 1 про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, до пояснень були надані 12 додатків: договір поставки № 22/19-П від 22 лютого 2019 року, Специфікація № 1 до договору від 22 лютого 2019 року № 22/19-П, Акт приймання-передачі № 1 від 25 лютого 2019 року, видаткова накладна № 1 від 25 лютого 2019 року, наказ про призначення директора, угода про зарахування зустрічних однорідних вимог, договір оренди № 6/27 від 27 червня 2017 року, Додаток 1 до Договору № 6/27 від 27 червня 2017 року, Акт прийому-передачі обладнання від 4 липня 2017 року, інвентаризаційний опис активів від 17 травня 2018 року, інвентаризаційний опис активів від 16 листопада 2018 року (т. 1 а.с. 25-80).
Комісією Головного управління ДФС у Донецькій області за результатом розгляду наданих позивачем письмових пояснень та копій документів прийняте Рішення № 1136617/40123360 від 9 квітня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 25 лютого 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування та документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (т. 1 а.с. 81).
Також, 5 квітня 2019 року позивачем були направлені в електронній формі засобами електронного зв`язку Повідомлення №2 про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, до пояснень були надані 12 додатків: договір поставки № 22/19-П від 22 лютого 2019 року, Специфікація № 2 до договору від 22 лютого 2019 року № 22/19-П, Акт приймання-передачі № 2 від 25 лютого 2019 року, видаткова накладна № 2 від 25 лютого 2019 року, рахунок на оплату № 2 від 25 лютого 2019 року, наказ про призначення директора, угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 9 серпня 2016 року, договір оренди № 6/27 від 27 червня 2017 року, Додаток 1 до Договору № 6/27 від 27 червня 2017 року, Акт прийому-передачі обладнання від 4 липня 2017 року, додаткова угода № 1 від 1 серпня 2017 року до договору оренди № 6/27 від 27 червня 2017 року, інвентаризаційний опис активів від 17 травня 2018 року, інвентаризаційний опис активів від 16 листопада 2018 року (т. 1 а.с. 217-250, т. 2 а.с. 1-26).
Комісією Головного управління ДФС у Донецькій області за результатом розгляду наданих позивачем письмових пояснень та копій документів прийняте Рішення № 1136618/40123360 від 9 квітня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 25 лютого 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування та документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (т. 2 а.с. 27-28).
19 квітня 2019 року позивачем  надіслані скарги на рішення Комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних № 1, № 2 від 25 лютого 2019 року в ЄРПН та направлено  відповідачу пояснення із зазначенням, що реалізовані ТМЦ були придбані у 2016 році у ПрАТ  «Урвуглебуд», з червня 2017 року придбане обладнання частково знаходилося в оренді у ДП «Мирноградвугілля» та не вивозилося з території ВП «Шахта «Капітальна» до теперішнього часу, при цьому надати технічну документацію на обладнання неможливо через обмеження на розмір файлів – додатків. 
Крім того, 24 квітня 2019 позивачем надана інформація з додаванням копій документів на підтвердження господарських операцій та технічної документації.  
Рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 2 травня 2019 року залишено скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН без змін (т. 2 а.с. 220).
Позивач, не погоджуючись з рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з відповідним позовом до суду.
При вирішенні справи  суд виходить з наступного.
За змістом пункту 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, 201.1. на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пункт 201.10 Кодексу визначає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
За унормуванням пункту 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 затверджений Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр).
Згідно пункту 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Пунктом 6 Порядку визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У пункті 7 даного Порядку передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади за вимогами пункту 10 Порядку.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації   (п. 12 Порядку).
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються за правилами пункту 13 Порядку:
1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 не визначені критерії ризиковості платника податку.
Пункт 1.6. вказаного листа (який згідно квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної став підставою визначення ризиковості позивача) передбачає, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:
платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);
дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;
платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18статті 49 Податкового кодексу України;
платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);
наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Пункт 14 Порядку визначає перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Матеріали справи свідчать, що квитанція про зупинення реєстрації ПН не містить конкретного критерію ризиковості платника податків, а має лише загальне посилання на п.п. 1.6 пункт 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», який включає 7 різних підстав.
Однак, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень і положення п. 13 Порядку № 117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Таким чином податковий орган не навів конкретного переліку документів, які має надати товариство для підтвердження операції, і позбавив позивача можливості самостійно визначити обсяг необхідних документів, виходячи з конкретного критерію ризиковості.
При цьому слід зауважити, що позивачем фактично на власний розсуд були надані первинні документи підтвердження операцій.
З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно безпідставності та невмотивованості оскаржуваного рішення податкового органу, з огляду на що воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
При прийнятті цього рішення судом враховуються позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 22.10.2018 року у справі № 822/1817/18 та від 04.12.2018 року у справі № 821/1173/17, в яких суд, зокрема, вказав, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
За визначенням пунктів 18-21 Порядку № 117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена додатком № 2 до Порядку № 117 та передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.
У той же час, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що   у спірних  рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а також не зазначено, яких саме документів, окрім тих, що були надані позивачем, не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Суд не приймає до уваги твердження  апелянта щодо ненадання позивачем до пояснень договору від 3 серпня 2016 року № 13У, специфікацій та акта прийому-передачі, оскільки зазначене спростовується наявними в матеріалах справи доказами надіслання таких документів в електронному вигляді та квитанціями податкового органу № 2 про прийняття документу від 5 квітня 2019 року (т. 1, а.с. 26, 215).
Крім того, з наданих позивачем пояснень вбачається, що після зупинення реєстрації податкових накладних № 1, № 2 від 25 лютого 2019 року позивачем разом із поясненнями були надані такі документи: договір поставки № 22/19-П від 22 лютого 2019 року, Специфікація № 1 до договору від 22 лютого 2019 року № 22/19-П, Специфікація № 2 до договору від 22 лютого 2019 року № 22/19-П, Акт приймання-передачі № 1 від 25 лютого 2019 року, Акт приймання-передачі № 2 від 25 лютого 2019 року, видаткова накладна № 2 від 25 лютого 2019 року, видаткова накладна № 1 від 25 лютого 2019 року, наказ про призначення директора, угода про зарахування зустрічних однорідних вимог, договір оренди № 6/27 від 27 червня 2017 року, Додаток 1 до Договору № 6/27 від 27 червня 2017 року, Акт прийому-передачі обладнання від 4 липня 2017 року, інвентаризаційний опис активів від 17 травня 2018 року, інвентаризаційний опис активів від 16 листопада 2018 року, рахунок на оплату № 2 від 25 лютого 2019 року, наказ про призначення директора, угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 9 серпня 2016 року, договір оренди № 6/27 від 27 червня 2017 року, Додаток 1 до Договору № 6/27 від 27 червня 2017 року, додаткова угода № 1 від 1 серпня 2017 року до договору оренди № 6/27 від 27 червня 2017 року. Крім того, позивачем на підтвердження відповідності продукції, були  надані  паспорта на гірниче обладнання. 
Копії вказаних документів  додані до позовної заяви (т. 1, а.с. 25-80, а.с. 217-250, том 2 а.с. 1-26,  а.с. 161-193).
  Разом з тим,  у спірних рішеннях від 9 квітня 2019 року не зазначені ті мотиви, на які посилаються відповідачі у своїх відзивах. 
Твердження відповідача  щодо неможливості встановити походження реалізованого товару безпідставне, оскільки згідно документів наявних в матеріалах  справи (копії яких надавалися позивачем до контролюючого органу під час прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних) позивач придбав оговорений товар у Специфікаціях до Договору поставки № 22/19-П у Приватного акціонерного товариства «Укрвуглебуд» від 3 серпня 2016 року, що підтверджується договором № 13У від 3 серпня 2016 року, Специфікацією до цього Договору, Актом  приймання-передачі майна № 1 від 3 серпня 2016 року (т. 1 а.с. 104-107,  108-116, 118-127).
3 серпня 2016 року між ПрАТ «Укрвуглебуд» (Первісний боржник), ТОВ «Укрмет груп» (Новий боржник) та ДП «Красноармійськвугілля» (Кредитор) було  укладено Договір про переведення боргу № 1ПБ згідно якого, зокрема, первісний боржник переводить на Нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 31942525,16 грн., Первісний боржник сплачує Новому боржнику за переведення боргу винагороду в розмірі 31942525, 16 грн., а Новий боржник зобов`язується виконати грошове зобов`язання (т. 1 а.с. 129-130).
Також, 9 серпня 2016 року між ПрАТ «Укрвуглебуд» та ТОВ «Укрмет груп» була укладена Угода про зарахування зустрічних однорідних умов, згідно якої сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язаннями щодо погашення боргу у сумі 3194525,16 грн. (т. 1 а.с. 132). Та згідно Договору оренди №6/27 від 27 червня 2017 року, зазначене обладнання передано в оренду ДП «Мирноградвугілля», яке, згідно специфікацій  № 1,2 до договору поставки від № 22/19-П від 22 лютого 2019 року знаходиться на складі ВП «Шахта «Капитальна» ДП «Мирноградвугілля» м. Мирноград Донецької області, умови поставки – самовивіз зі складу ВП «Шахта «Капитальна» ДП «Мирноградвугілля» (т. 1 а.с. 134-137).
Таким чином,   позивачем були надані необхідні документи, що пропонувались для надання податковим органом.
З огляду на викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет груп" про визнання протиправним та скасування рішення  про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 25.02.2019 року та № 2 та зобов`язання зареєструвати податкові накладні  правомірно задоволений  судом першої інстанції.
За приписами пункту 28 Порядку податкова накладна/ розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу  (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Суд вважає, що відповідачі не довели обґрунтованості прийнятих ними рішень.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається. 
Керуючись ст. ст.  308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,     

                                                ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 р.   -  залишити без задоволення.
Рішення    Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 р.   у справі  № 200/7390/19-а    - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Повне  судове  рішення   складено  27 січня  2020 року.

Головуючий    суддя                                                                                       Г.М. Міронова                                                                    

Судді                                                                                                                Т.Г. Арабей

                                                                                                                         Е.Г. Казначеєв