ПОСТАНОВА
Іменем України

21 лютого 2020 року 
Київ
справа №816/14/16
адміністративне провадження №К/9901/26778/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області 
на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року (головуючий суддя - Єресько Л.О.)
та на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2016 року (колегія суддів: головуючий суддя - Жигілій С.П., судді - Дюкарєва С.В., Перцова Т.С.)
у справі №816/14/16
за позовом Публічного акціонерного товариства «АвтоКрАЗ»
до Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області 
про скасування податкових повідомлень-рішень, 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство «АвтоКрАЗ» (далі - Товариство, платник, позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - Кременчуцька ОДПІ, контролюючий орган) про скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначило, що у період з 01.01.2015 по 31.03.2015 операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів звільняються від обкладення ПДВ, а тому контролюючий орган дійшов помилкового висновку про завищення позивачем суми від`ємного значення з податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку. Також позивач зазначає про помилковість висновків контролюючого органу про завищення Товариством заявленої суми бюджетного відшкодування.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2016 року, адміністративний позов задоволено:

-          визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 20.07.2015 № 0000251555/1732, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 18 525, 00 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 9 262, 50 грн;

-          визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 20.07.2015 № 0000261555/1733, яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 111 101,00 грн;

-          стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" (код ЄДРПОУ 05808735) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 17 083, 33 грн за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (код ЄДРПОУ 39780421).

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що на операції здійснені позивачем у березні 2015 року поширювались пільги, передбачені пунктом 23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а тому позивач під час продажу металобрухту у період з 01.01.2015 по 31.03.2015 мав право застосовувати нульову ставку ПДВ до таких операцій. Також суди попередніх інстанцій зазначили про протиправність висновків контролюючого органу щодо відмови позивачу у бюджетному відшкодуванні з ПДВ у розмірі                 1    111    101, 00 грн, оскільки реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Компанія "Про Лайн"», ТОВ «Аеро-Експер», ПАТ «ЗТД "КрАЗ"», ДП ДК «Укрспецекспорт» ДП «СЗФ "Прогрес"» контролюючим органом не оспорюється, а станом на дату подання уточнюючого розрахунку у Товариства вже виникло право на таке бюджетне відшкодування.

Не погодившись з зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що у період з 01.01.2015 по 31.03.2015 були відсутні діючи переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів до операцій з постачанням яких міг застосовуватись режим звільнення від оподаткування ПДВ, визначений п. 23 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, а тому операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів Товариства,  здійснені платником у березні 2015 року підлягають оподаткуванню податком на додану вартість у загальновстановленому порядку з нарахуванням податку на додану вартість з ставкою 20 відсотків. Також, контролюючий орган зазначив, що Товариством надано документи, що підтверджують фактичну сплату постачальникам ТОВ «Компанія "Про Лайн"», ТОВ «Аеро-Експрес», ПАТ «ЗТФ "Краз"» за товари (послуги) на загальну суму 450    084 грн 04 коп., з яких вбачається, що така оплата проведена у лютому, березні та квітні 2015 року, однак, перевіркою не підтверджено оплату комісійних послуг в сумі 719 187 грн 84 коп., наданих ДП «Укрспецекспорт» ДП «СЗФ "Прогрес"». Вищевикладене, на думку контролюючого органу, свідчить про протиправність збільшення Товариством на підставі уточнюючого розрахунку від 10.06.2015 до декларації з ПДВ за грудень 2014 року податкового кредиту на 1 111 235 грн 00 коп., суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду, у розмірі 1 111 101 грн 00 коп. та відповідно протиправність збільшення заявленої до відшкодування на рахунок платника суми ПДВ на 1   111   101 грн 00 коп.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача.

Від позивача відзиву на касаційну скаргу не надійшло. Що не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22 лютого 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, у період з 17.06.2015 по 30.06.2015 у відповідності до п.п. 78.1.8 п. 78.1    ст. 78 Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1238 "Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку" та на підставі наказу Кременчуцької ОДПІ від 17.06.2015 № 1047 посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "АвтоКрАЗ" з питань перевірки правильності, повноти та обґрунтованості відшкодування ПДВ з бюджету на рахунок платника у банку згідно декларації з ПДВ за березень 2015 року в розмірі 6 479 657 грн та згідно уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ за січень 2015 в розмірі 1 111 101 грн (період виникнення від`ємного значення грудень 2014 року).

За результатами перевірки складено акт від 30.06.2015 №799/16-03-15-02-08/05808735 (далі - Акт перевірки, том 1 а.с. 11-36).

Як вбачається з Акта перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог:

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 193.1 ст. 193, п. 194. 1 ст. 194 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством завищено суму від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1    розділу V Податкового кодексу України на момент подання податкової декларації, яка підлягає бюджетному відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 23.2 декларації) за березень 2015 року на 18 525 грн;

- п.п. 200.4, 200.7, 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 23.2) уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ за січень 2015 року з періодом виникнення від`ємного значення - грудень 2014 року на суму 1 111 101 грн.

На підставі Акта перевірки, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 20 липня 2015 року:

- №0000251555/1732, яким Товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 18 525, 00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 9 262, 50 грн;

- №0000261555/1733, яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 111 101, 00 грн.

Не погодившись з зазначеними податковими повідомлення - рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, на думку колегії суддів, судові рішення судів попередніх інстанцій є законними і обґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (тут і далі в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) тимчасово до 1 січня 2017 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №15, з урахуванням змін і доповнень, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року №9, затверджено переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких тимчасово, до 01 січня 2014 року, звільняються від обкладення ПДВ.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків» від 19 грудня 2013 року №713-VІІ, який набрав чинності 01 січня 2014 року, внесено зміни до пункту 23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення»    ПК України, згідно з якими пролонговано пільговий режим оподаткування ПДВ, запроваджений щодо операцій з постачання окремих груп товарів, до 01 січня 2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №43, що набрала чинності 18 лютого 2014 року, внесено зміни до постанови №15, зокрема у назві та    пункті 1 цієї постанови    цифри і слово « 1 січня 2014» замінено цифрами і словом « 1 січня 2015».

Законом №71-VIII, який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до пункту 23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення»    ПК України та продовжено розглядуваний пільговий режим оподаткування до 01 січня 2017 року.

У зв`язку з цим    Кабінет Міністрів України постановою від 25 березня 2015 року №136 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року №15», яка набрала чинності 31 березня 2015 року, продовжив дію останньої до 01 січня 2017 року.

Таким чином, упродовж спірного періоду (з 01 січня 2015 року по 31 березня 2015 року) були чинними норми ПК України, згідно з якими операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, звільнялись від оподаткування ПДВ. Інших переліків зазначених відходів та брухту чорних металів, ніж ті, що містяться у додатках 1 та 2 до постанови №15, Кабінет Міністрів України не затверджував. Натомість постановою №136 внесені зміни до постанови №15, згідно з якими, зокрема, термін звільнення таких операцій від обкладення ПДВ продовжувався до 01 січня 2017 року.

Отже операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, коди та найменування яких містяться у Переліках, затверджених постановою №15, у період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2015 року звільнялись від оподаткування ПДВ, що вірно встановлено судами попередніх інстанцій під час розгляду справи.

Аналогічна правова позиція вже висловлювалась Верховним Судом України у постановах від 20 жовтня 2015 року (справа №21-2792а15) та від 11 квітня 2017 року (справа №21-1709а16), а також Верховним Судом у постановах від 21 серпня 2018 року (справа №804/13003/15) та від 08 серпня 2019 року у справі №818/1458/15.

Враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 20.07.2015 №0000251555/1732.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з уточнюючим розрахунком до декларації з ПДВ за грудень 2014 року від 10.06.2015 № 9119096068 платником збільшено податковий кредит грудня 2014 року (включено податкові накладні за липень - грудень 2014 року) на суму 1 111 235, 00 грн та відповідно збільшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 1 111 101,00 грн (том 1 а.с. 124-127).

Згідно з уточнюючим розрахунком до декларації з ПДВ за січень 2015 року від 10.06.2015 № 9119098947 з урахуванням збільшення суми від`ємного значення, та доданою до розрахунку заявою про бюджетне відшкодування, заявлена Товариством до відшкодування на рахунок платника сума ПДВ збільшена на 1 111 101, 00 грн (т. 1 а.с. 232, 236-238).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України 200.4. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до    пункту 200-1.3    статті 200-1    цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до    пункту 200-1.3    статті 200-1    цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Реальність виконання господарських операцій між позивачем та ТОВ «Компанія "Про лайн"», ТОВ «Аеро-Експрес», ПАТ «ЗТФ "КРАЗ"» та ДП ДК «Укрспецекспорт» ДП «СЗФ "Прогрес"» контролюючим органом не заперечуються. Також відповідачем не заперечується факт здійснення оплати за результатами виконання договорів, укладених між Товариством та ТОВ «Компанія "Про лайн"», ТОВ «Аеро-Експрес» та ПАТ «ЗТФ "КРАЗ"».

Разом з цим, у касаційній скарзі та в Акті перевірки контролюючий орган зазначає про не підтвердження здійснення розрахунку між позивачем та ДП ДК «Укрспецекспорт» ДП «СЗФ "Прогрес"» згідно договору комісії від 27.08.2014 №630А/14/Д-25-01/П.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає зазначені доводи контролюючого органу необґрунтованими, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що були досліджені судами попередніх інстанцій під час розгляду справи.

Зокрема, судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем (Комітент) та ДП ДК «Укрспецекспорт» ДП «СЗФ "Прогрес"» (комісіонер) укладено договір комісії від 27.08.2014 №630А/14/Д-25-01/2014/П, за умовами якого Комітент доручає Комісіонерові, а Комісіонер бере на себе зобов`язання за комісійну винагороду укласти на умовах даного договору від свого імені в інтересах і за рахунок Комітента зовнішньоекономічний контракт із замовником нерезидентом про здійснення Комітентом експортної поставки автомобілів, сідельних тягачів КрАЗ, напівпричепів-ваговозів, тренажерів до автомобілів КрАЗ, групових комплектів ЗІП до автомобілів КрАЗ, запасних коліс для автомобілів КрАЗ (вироби) (том 1 а.с. 90-95).

На рахунок Комісіонера надійшли кошти від Міністерства оборони Федеративної Республіки Нігерія згідно виписки банку від 12.09.2014 по рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 3 630 000,00 дол. США (том 1 а.с. 157).

Комісіонер відповідно до умов договору комісії № 630А/14/Д-25-01/П від 27.08.2014 з цієї суми вирахував суму комісійної винагороди, що склала 330 000, 00 дол. США, а кошти в сумі 3 300 000,00 дол. США перерахував 15.09.2014 на рахунок ПАТ "АвтоКрАЗ" (Комітент) за вироби, що підтверджується випискою з банку та Swift-повідомленням від 15.09.2014 (том 1 а.с. 155, 156).

На виконання умов договору комісії №630А/14/Д-25-01/П від 27.08.2014  постачальником послуг виписано податкові накладні: від 15.09.2014 №1 з номенклатурою "комісійна винагорода" на суму 3 561 272, 55 грн з ПДВ - 712 254, 51 грн; від 19.09.2014 №3 з номенклатурою "від`їзд автомашин на територію аеродрома" на суму 8 310, 00 грн з ПДВ - 98,33 грн; від 06.10.2014 №1 з номенклатурою "оформлення ВМД"    на суму 2 350, 00 грн з ПДВ -470,00 грн; від 07.10.2014 №2 з номенклатурою "оформлення ВМД"    на суму 10 900, 00 грн з ПДВ - 2 180,00 грн; від 07.10.2014 №3 з номенклатурою "оформлення ВМД" на суму 2 350,00 грн з ПДВ - 470,00 грн; від 10.10.2014 № 4 з номенклатурою "оформлення ВМД" на суму 2 650, 00 грн з ПДВ - 530, 00 грн; від 15.10.2014 №5 з номенклатурою "оформлення ВМД"    на суму 6 350, 00 грн з ПДВ - 1 270,00 грн; від 16.10.2014 №6 з номенклатурою "оформлення ВМД" на суму 2 650, 00 грн з ПДВ - 530, 00 грн; від 19.09.2014 № 2 з номенклатурою "оформлення    ВМД" на суму 6 925,00 грн з ПДВ - 1 385,00 грн (том 2 а.с. 59, 84-90).

Враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про безпідставність висновків контролюючого органу про нездійснення між позивачем та ДП ДК «Укрспецекспорт» ДП «СЗФ "Прогрес"» розрахунку за договором комісії № 630А/14/Д-25-01/П, а також вірно зазначили про правомірність формування Товариством податкового кредиту та включення його суми у розмірі 719 187, 84 грн до складу уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ за січень 2015 року з періодом виникнення від`ємного значення грудень 2014 року за наслідками господарських відносин Товариства з ДП ДК «Укрспецекспорт» ДП «СЗФ "Прогрес"» (том 1 а.с. 128-130).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність власних висновків щодо відмови позивачу у бюджетному відшкодуванні з ПДВ в розмірі 1 111 101, 00 грн, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення від20.07.2015 № 0000261555/1733 також є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                       І. А. Гончарова

Судді                                                                                                          І. Я. Олендер

                                                                                                            Р.Ф. Ханова