ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

22 січня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №585/3329/19 
Номер провадження 22-ц/816/150/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Ткачук С. С. 
сторони:
позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,
відповідач - ОСОБА_1 , 

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»
на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2019 року, в складі судді Машини І.М., ухвалене у м. Ромни, 

                                                       в с т а н о в и в:  

03 вересня 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 травня 2016 року між банком та відповідачем шляхом підписання анкети-заяви укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1   отримав кредит у розмірі 20000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надавши кредит у встановленому договором розмірі.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором, станом на 18 серпня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 54538 грн 37 коп, яку банк просив стягнути на свою користь, з яких: 24087,07 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12912,21 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13724,92 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 740,91 грн - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, штрафи: 500 грн (фіксована складова) та 2573,26 грн (процентна складова). Погашено заборгованість за тілом кредиту в розмірі 48418,84 грн, погашено заборгованість за простроченим тілом кредиту - 6821,95 грн, погашено заборгованість з пені (штрафам), комісії - 459,09 грн.
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.   
Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту, та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити, в іншій частині рішення суду залишити без змін.
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту, оскільки випискою з банківського рахунку підтверджується факт користування відповідачем кредитними коштами у сумі 1621599,43 грн, а не 20000 грн, як встановив суд, та наявність заборгованості за кредитом.
В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 до апеляційного суду не направив. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає. 
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 16 травня 2016 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1   був укладений кредитний договір б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 8).
Друкованим текстом анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне - «Я згоден (-на) з тим, що ця заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування, розміщеними в рекламному буклеті, становить між мною та банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (-лась) з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайта www.privatbank.ua. Я зобов`язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитись з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua.
Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту йому роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами, користування основними умовами обслуговування і кредитування ним отриманий. 
Тип кредитної картки, її номер, термін дії, сума бажаного кредитного ліміту або інші умови кредитування в анкеті-заяві не зазначено.
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на https://privatbank.ua./trems, які відповідачем не підписані (а.с. 9, 10-24).
Згідно з розрахунком позивача, станом на 18 серпня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає 54538 грн 37 коп, яку банк просив стягнути на свою користь, в тому числі: 24087,07 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12912,21 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13724,92 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 740,91 грн - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, 3073,26 грн - штрафи (500 грн - фіксована складова та 2573,26 грн - процентна складова. Погашено заборгованість за тілом кредиту в розмірі 48418,84 грн, погашено заборгованість за простроченим тілом кредиту - 6821,95 грн, погашено заборгованість з пені (штрафам), комісії - 459,09 грн (а.с. 5-7).
Відмовляючи позивачу у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі не було досягнуто домовленості у належній формі, передбаченій законодавством, щодо істотних умов такого договору, а саме, не узгоджено у письмовій формі (не зазначено в анкеті-заяві) розміру відсотків за користування кредитом, відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, а надані банком витяги з Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів не підписані відповідачем, тому не можуть бути складовою частиною кредитного договору.
При цьому, врахувавши факт повернення позичальником у добровільному порядку фактично отриманих та використаних коштів від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором б/н від 16 травня 2016 року в сумі 20000 грн, погашення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 48418,84 грн та за простроченим тілом кредиту у сумі 6821,95 грн, суд дійшов висновку і про відмову в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості  за тілом кредиту та за простроченим тілом кредиту.
Проте, з такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду  погодитись в повній мірі не може, виходячи з наступного. 
Підставами позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, укладеного шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та стягнення заборгованості за тілом кредиту, простроченим тілом кредиту, пені та штрафів за неналежне виконання зобов`язання, визначених відповідно до вказаних Умов та правил, а також Тарифів банку.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Як передбачено ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Із викладеного вбачається, що передумовою виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем.
Факт використання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, в якому відображено рух коштів, а саме: отримання, використання, часткове повернення кредиту.
Банк просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за тілом кредиту, яка складається з: 24087,07 грн - заборгованості за тілом кредиту, 12912,21 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту (а.с. 5-7).
Однак, із розрахунку заборгованості за період з 16 травня 2016 року по 18 серпня 2019 року вбачається, що відповідач періодично знімав кошти з кредитного рахунку та погашав заборгованість і всього за цей період він отримав 71285 грн 76 коп кредитних коштів, на погашення заборгованості ним внесено 55699 грн 88 коп. 
Отже, фактичний розмір заборгованості за тілом кредиту, який підлягає стягненню на користь банку становить 15585 грн 88 коп (71285 грн 76 коп - 55699 грн 88 коп).
За таких обставин, є помилковим твердження суду першої інстанції про отримання відповідачем лише 20000 грн кредитних коштів, які вже повернуті банку, такий висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи.
Подаючи як доказ розміру заборгованості за кредитним договором виписку по картці, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надало пояснень щодо неможливості подання цього доказу до суду першої інстанції, не вказало про наявність об`єктивних причин, що унеможливили подання такого доказу у встановленому законом порядку та строки до місцевого суду. Тому вказаний доказ, на підставі ч. 3 ст. 367 ЦПК України, не приймається до уваги під час апеляційного перегляду справи. 
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню в оскаржуваній частині, з ухваленням  нового судового рішення про часткове задоволення позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 16 травня 2016 року в розмірі 15585 грн 88 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову та апеляційної скарги на 28,58% (15585,88 грн (сума задоволених вимог) х 100% / 54538,37 грн (ціна позову)), з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає компенсації 549 грн 02 коп (1921 грн х 28,58% /100%) фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову та 823 грн 53 коп (2881,50 грн х 28,58% / 100%) у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.  
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню. 
Керуючись  ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374,  п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст.  381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд 
                                                          п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2019 року в частині вирішення вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту скасувати та прийняти в цій частині постанову.
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 16 травня 2016 року задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15585 грн 88 коп за кредитним договором № б/н від 16 травня 2016 року. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 549 грн 02 коп компенсації судового збору за подання позову та 823 грн 53 коп  компенсації судового збору за апеляційний перегляд справи.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -                                                                                        О.Ю.Кононенко

Судді:                                                                                                     В.І. Криворотенко

                                                                                                                 С.С. Ткачук