Номер провадження: 33/813/114/20
Номер справи місцевого суду: 511/1616/19 
Головуючий у першій інстанції Панчук А. І. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2020 року                                                                                м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі: 
головуючого судді – Котелевського Р.І. 
за участю: 
секретаря судового засідання – Тьосової Я.В.
захисника – ОСОБА_1 .
розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.01.2018 року, -

встановив:
оскаржуваною постановою судді районного суду, 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працююча директором ТОВ «Біоіл Універсал Україна», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят п`ять) грн., та стягнуто судовий збір у сумі 384,20 грн.
Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 , будучи директором ТОВ «Біоіл Універсал Україна», та будучи відповідальною особою, порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме: пп.134.1.1, п.134.1 ст.134. пп140.5.1 п.140.5 ст. 140 пп.39.1.1. та пп.39.1.3 ст.39 ст. 39, пп39.3.2.3, п.39.3, ст.39 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в частині невідповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки», в результаті завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на суму 3370330,00грн , занижено податок на прибуток за 2015рік загальну суму 2639175,00 грн., та застосовано штрафні санкції 659794,00грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись з рішенням судді районного суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк на оскарження постанови районного суду, у зв`язку з тим, що вона про дату та час розгляду справи сповіщена не була, справу було розглянуто в її відсутність, а про винесене рішення вонадізналася лише 15.11.2019 року. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки повідомлення-рішення, які були складені на підставі Акту ГУ ДФС в Одеській області №1485/15-32-174-03/37470471 від 26.07.2019 року, який також слугував підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї, було оскаржено до ДПС України, рішенням якої скарга залишена без задоволення, однак це рішення оскаржується апелянтом в судовому порядку, у зв`язку з чим ОСОБА_2 стверджує, що грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання рішенням суду законної сили. Апелянт просить скасувати постанову та провадження по справі закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.
Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю ОСОБА_2 , але у присутності її захисника Галинської Н.С., у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що  ОСОБА_2 , будучи повідомленою про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явилася, суд оцінює таку її поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції. 
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши пояснення захисника, яка підтримала клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу, просила їх задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та долучені до скарги докази; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається  апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Мотивуючи необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що про дату та час розгляду справи вона не була повідомлена, а про винесене рішення дізналася лише 15.11.2019 року.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови судді районного суду, 08.11.2019 року ОСОБА_2 не була присутньою в судовому засіданні суду першої інстанції (а.с.45). Матеріали справи не містять відомостей про вручення ОСОБА_2 копії оскаржуваної постанови.
З огляду на наведене, враховуючи, що відповідно до змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує на невчасне отримання копії оскаржуваного рішення, а матеріали справи містять заяву ОСОБА_2 з позначкою про ознайомлення з матеріалами справи 21.11.2019 року, а апеляційна скарга ОСОБА_2 , відповідно до штампу вхідної кореспонденції районного суду подана 29.11.2019 року (а.с.52), апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, апеляційним судом встановлено таке.
Згідно ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
Як вбачається з матеріалів справи, в ході перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна», розташованого за адресою: Одеська область, м. Роздільна, вул. Європейська, 83 (код за ЄДРПОУ 34490471), було встановлено порушення вимог пп.134.1.1, п.134.1 ст.134. пп140.5.1 п.140.5 ст. 140 пп.39.1.1. та пп.39.1.3 ст.39 ст. 39, пп39.3.2.3, п.39.3, ст.39 Податкового кодексу України, про що було складено акт перевірки №1485/15-32-174-03/37470471 від 26.07.2019 року (а.с.7-31).
19.08.2019 року головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок трансфертного ціноутворення управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Вихристюк Н.В. складено протокол №36/15-32-14-03 про адміністративне правопорушення, відносно директора ТОВ «Біоіл Універсал Україна» (код за ЄДРПОУ 34490471) ОСОБА_2 , в якому зазначено, що вона порушила порядок ведення податкового обліку, а саме порушено пп.134.1.1, п.134.1 ст.134. пп140.5.1 п.140.5 ст. 140 пп.39.1.1. та пп.39.1.3 ст.39 ст. 39, пп39.3.2.3, п.39.3, ст.39 Податкового кодексу України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП України (а.с.4).
За твердженням апелянта на підставі вказаного Акта податковою службою прийняті податкові повідомлення-рішення від 28.08.2019 року №№0041631407, 0041621407 (а.с.55).
За наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, постановою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.11.2019 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.
Разом з цим, відповідно до положень ст. 163-1 КУпАП адміністративна відповідальність за порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Судді районного суду при розгляді даної адміністративної справи необхідно було враховувати, що структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Саме зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення. 
В ході апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, судом встановлені обставини, які з урахуванням того, що розгляд справи було проведено за відсутністю ОСОБА_2 , не були відомі судді районного суду, та які вказують на відсутність в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.
До такого висновку апеляційний суд приходить з огляду на таке.
У відповідності до вимог ст. 56 Податкового кодексу України, рішення прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. При цьому п.56.18 цієї статті визнано, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається не узгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Як зазначив в апеляційній скарзі апелянт, що ТОВ «Біоіл Універсал Україна», оскаржило в суді податкові повідомлення-рішення від 28.08.2019 року №№0041631407, 0041621407.
Апелянтом надано суду копію ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року, відповідно до якої Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження за адміністративним позовом ТОВ «Біоіл Універсал Україна» до ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.08.2019 року №№0041631407, 0041621407.
Зважаючи на те, що податкові повідомлення-рішення від 28.08.2019 року №№0041631407, 0041621407 на теперішній час оскаржуються ТОВ «Біоіл Універсал Україна» в судовому порядку, сума грошового зобов`язання вважається неузгодженою.
За таких підстав в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.163-1 КУпАП, а тому постанова судді районного суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -  
постановив:
Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.12.2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – задовольнити.
Постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.12.2019 року, якою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана винною та притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП – скасувати, а провадження по справі – закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя
Одеського апеляційного суду         Р.І. Котелевський