Ухвала        
 
27 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 640/11185/18
провадження № 61-11556св19
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Кривцової Г. В. від участі у розгляді справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 червня 2019 року у складі судді Єрмак Н. В. та постанову Харківського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Кіся П. В., Хорошевського О. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2019 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» 
(далі - АТ КБ «ПриватБанк»), засобами поштового зв`язку надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 червня         2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року у вказаній вище справі.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від  28 листопада 2019 року матеріали касаційної скарги передано судді-доповідачеві Кривцовій Г. В.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі № 640/11185/18 за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк», витребувано справу із суду першої інстанції.
 
14 січня 2020 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді-доповідача Кривцової Г. В., яка обґрунтована тим, що суддя незаконно відкрила касаційне провадження у справі, оскільки в касаційній скарзі не викладені передбачені Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку, що суперечить вимогам частини другої статті 389 ЦПК України та пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України. 
 
На підставі вищенаведеного заявник вважає, що суддя Кривцова Г. В. є упередженою і зазначені обставини викликають сумніви в її об`єктивності.
 
У відповідності до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. 
 
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
 
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин,                           встановлених статтею 37 цього Кодексу. 
 
Згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Кривцової Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д. заяву ОСОБА_1   визнано необґрунтованою та передано її для вирішення іншому судді. 
 
Суд виходив з того, що зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача 
Кривцової Г. В. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу судді, а зводиться до незгоди заявника з прийнятим суддею процесуальним рішенням.
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 27 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кривцової Г. В. передано на розгляд судді Бурлакову С. Ю.
 
Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
 
За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина одинадцята статті 40 ЦПК України).
 
Вивчивши матеріали касаційного провадження та справи, вважаю, що підстави, передбачені статями 36, 37 ЦПК України, для задоволення заяви ОСОБА_1  відсутні, а доводи заявника не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Кривцової Г. В. під час вирішення вказаної справи. 
 
Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача 
Кривцової Г. В. від участі у розгляді справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 24 жовтня 
2019 року відмовити.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                      С. Ю. Бурлаков