ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1393/16-ц  Номер провадження 22-ц/814/49/20	Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Бутенко С.Б.
Суддів: Прядкіної О.В., Хіль Л.М.
за участю секретаря: Кальник А.М.
розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 14 березня 2016 року ухвалену у складі судді Андрієнко Г.В.
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» в особі Полтавського головного регіонального управління Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання права влаcності,
в с т а н о в и в:
В лютому 2016 року позивач ОСОБА_2  звернувся до суду з вказаним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права влаcності на об`єкт нерухомого майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він, як поручитель, виконав зобов`язання боржника ОСОБА_3 за кредитним договором № PLKPG50000001820 від 27.11.2007 року, який було забезпечено договором іпотеки на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та у відповідності до статті 556 ЦК України до нього перейшли усі права кредитора у цьому зобов`язанні, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання. 
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02 березня 2016 року за даною позовною заявою відкрито загальне позовне провадження.
04 березня 2016 року між сторонами справи було укладено мирову угоду, яку подано до суду першої інстанції для визнання та закриття провадження у справі на підставі статті 205 ЦПК України.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14 березня 2016 року визнано та затверджено мирову угоду, укладену між сторонами у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності на наступних умовах:
- за ОСОБА_2 визнано право власності на нерухоме майно - офісне приміщення за адресою в АДРЕСА_2 загальною площею 64,7 м.кв. (основна площа 52,1 кв.м., допоміжна площа 12,6 кв.м.), в т.ч. коридор І площею 1,7 кв.м., кабінет 1 площею 30,8 кв.м., коридор 2 площею 4,2 кв.м., санвузол 3 площею 0,6 кв.м., підсобне приміщення 4 площею 6,1 кв.м., кабінет 5 площею 21,3 кв.м.;
- ОСОБА_2 відмовляється від будь-яких претензій до ПАТ КБ «ПриватБанк».
Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності закрито.
Зазначено, що право власності на нерухоме майно офісне приміщення за адресою в АДРЕСА_2 загальною площею 64,7 м.кв. (основна площа 52,1 кв.м., допоміжна площа 12,6 кв.м.), в т.ч. коридор І площею 1,7 кв.м., кабінет 1 площею 30,8 кв.м., коридор 2 площею 4,2 кв.м., санвузол 3 площею 0,6 кв.м., підсобне приміщення 4 площею 6,1 кв.м., кабінет 5 площею 21,3 кв.м. підлягає державній реєстрації.
Ухвала суду мотивована тим, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленості, яка викладена в заяві на ім`я суду про затвердження мирової угоди та у поданій мировій угоді, сама мирова угода не порушує права інших осіб та є підставою для здійснення реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна.
Дану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, проте вважає, що суд вирішив питання про його права щодо спірного нерухомого майна. 
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що на публічних торгах аукціону, який проводився ПАТ КБ «ПриватБанк» 11.11.2011 року, ним було придбано квартиру АДРЕСА_3 . В подальшому, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 1622/5422/2012 від 14.06.2012 року за ним визнано право власності на дану квартиру, а рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/1342/2017 відмовлено у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» про розірвання біржового контракту.
Вказуючи на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права при затвердженні мирової угоди, яка порушує його права, апелянт просив визнати мирову угоду між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» недійсною та скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави по цій справі. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Панченко О.О. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити та закрити апеляційне провадження у справі.
Колегія суддів апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (пункт 4 частини першої статті 379 ЦПК України).
По справі встановлено, що 27 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № PLKPG50000001820, виконання зобов`язання за яким забезпечено іпотечним договором № PLKPG50000001820 про передачу ОСОБА_3 в іпотеку Банку нерухомого майна житлового призначення, а саме: 2-кімнатної квартири зі всіма об`єктами функціонально прив`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 51,30 кв.м., житловою площею - 29,50 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на праві власності.
У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 червня 2011 року у справі за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості в розмірі 296 864,37 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені позичальника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ЗАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.
Згідно технічного паспорту, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне», станом на 23.12.2015 рік передане за іпотечним договором нерухоме майно є офісним приміщенням загальною площею 64,7 м.кв. (основна площа 52,1 кв.м., допоміжна площа 12,6 кв.м.), в т.ч. коридор І площею 1,7 кв.м., кабінет 1 площею 30,8 кв.м., коридор 2 площею 4,2 кв.м., санвузол 3 площею 0,6 кв.м., підсобне приміщення 4 площею 6,1 кв.м., кабінет 5 площею 21,3 кв.м. за адресою в АДРЕСА_2 . 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що умови мирової угоди не порушують права, інтереси сторін та інших осіб, є підстави для вирішення спору у добровільному порядку, наслідки закриття провадження у справі сторонам судом роз`яснені та зрозумілі, тому суд не вбачав підстав для відмови і визнав мирову угоду на умовах, запропонованих сторонами та закрив провадження у справі.
Право сторін розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд та укладати мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу визначено статтями 11, 31, 175 ЦПК України у редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції. 
За змістом статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову.
У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
При цьому суд має роз`яснити сторонам наслідки такого рішення, перевірити повноваження представника сторони на вчинення цих дій та з`ясувати відповідність умов мирової угоди вимогам закону та дотримання прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд (частина п`ята статті 175 ЦПК).
Згідно положень пункту 4 частини першої статті 205 ЦПК України на час ухвалення оскаржуваного судового рішення підставами закриття провадження у справі є укладення сторонами мирової угоди і визнання її судом.
Закриваючи провадження у справі за позовом  ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності на нерухоме майно, суд першої інстанції вказаних вимог закону повною мірою не дотримав, що призвело до постановлення помилкової ухвали.
Так, визнаючи умови мирової угоди щодо набуття ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно - офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 64,7 кв.м., суд першої інстанції не взяв до уваги, що предметом іпотечного договору № PLKPG50000001820 від 27.11.2007 року, яким обґрунтовується позов, є нерухоме майно житлового призначення - квартира АДРЕСА_3 загальною площею 51,30 кв.м.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору купівлі-продажу (біржового контракту) дійсним, визнання права власності на житлові приміщення, яке набрало законної сили 25.06.2012 року, право власності на вказану двокімнатну квартиру з урахуванням самочинно здійснених перепланувань визнано за ОСОБА_1 . 
Даним судовим рішенням встановлено, що з ініціативи ПАТ КБ «ПриватБанк», якому рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 червня 2011 року надано право продажу предмета іпотеки, 11 листопада 2011 року спірна квартира була виставлена на торги Товарною біржею «Полтавська регіональна біржа нерухомості». 
За результатами проведення біржових торгів 14 лютого 2012 року між продавцем - ПАТ КБ «ПриватБанк» та покупцем ОСОБА_1 , який став переможцем торгів, було укладено договір купівлі-продажу - біржовий контракт № 1, згідно з яким продавець продав, а покупець купив двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 .
Вищевказаним рішенням суду від 14 червня 2012 року біржовий контракт від 14 лютого 2012 року № 1 та договір купівлі-продажу від 14 лютого 2012 року № 1 визнано дійсними, а рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2017 року відмовлено у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , Товарної біржі «Полтавська регіональна біржа нерухомості» про розірвання даного біржового контракту.
Таким чином, на час укладення між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» мирової угоди по справі від 04 березня 2016 року про визнання за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно існували обставини щодо продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» спірного предмета іпотеки ОСОБА_1 14 лютого 2012 року та набуття останнім права власності на дане майно за рішенням суду від 14 червня 2012 року, що стосуються предмета доказування по страві та підлягають з`ясуванню судом. 
Затвердження судом мирової угоди як форма вирішення спору має свою спрощену процесуальну процедуру, в якій не передбачено обов`язку доказування та оцінки доказів. 
У зв`язку з цим постановлення судового рішення на умовах досягнутої між сторонами домовленості про мирову угоду є порушенням вимог статей 213, 214, 215 ЦПК України на час вирішення справи, оскільки таке рішення не містить обов`язкових його складових - визначеності щодо встановлення обставин (фактів), їх правової оцінки, наявності порушення прав, свобод і інтересів сторін та інших осіб, які не були залучені до участі у справі.
Зважаючи на вказане, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи до Октябрського районного суду м. Полтави для продовження розгляду.
Питання визнання мирової угоди недійсною виходить за межі апеляційного провадження та апеляційним судом не розглядається.
Керуючись статтями 367, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 14 березня 2016 року - скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» в особі Полтавського головного регіонального управління Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання права власності направити до Октябрського районного суду м. Полтави для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:                                                        С.Б. Бутенко

Судді:                                                                        О.В. Прядкіна

                                                                       Л.М. Хіль