ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1181/20 Справа № 171/1655/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гукова Р. М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 171/1655/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.
секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідачі -  Апостолівський районний суд Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІГА», ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат   Кононенко  Олександр Володимирович, на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2019 року, яке ухвалене суддею Гуковою Р.М. у м. Покрові Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 22 серпня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

       У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом   до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головного управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІГА», ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями працівників суду та органів досудового слідства, яку вподальшому уточнив.
Уточнена позовна заява мотивовано тим, що 18.07.2017 року начальником СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, порушена кримінальна справа №12017040410000698 від 30.05.2017 року за незаконне користування земельною ділянкою, площею 34,7 га, відносно голови Селянського Фермерського господарства «Дар`я» ОСОБА_1., була закрита на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України, а земельна ділянка і вирощений врожай зерна повернуті ухвалою слідчого судді. 
Незважаючи на це, слідчим суддею Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 11.06.2018 року була винесена ухвала в кримінальному провадженні №42018041490000078, якою задоволено клопотання слідчої СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт сільськогосподарських культур, а саме: озимого ячменю, озимої пшениці, що вирощуються на території земельної ділянки, площею 34,7 га, та яка була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Селянському Фермерському господарству «Дар`я» в особі її голови ОСОБА_8 і яка за вказівкою голови Апостолівської РДА була, як сервітут, передана новому голові Селянського Фермерського господарства «Дар`я» ОСОБА_1 Ця ухвала була скасована Апеляційним судом Дніпропетровської області 20.07.2018 року, як незаконна. 
Однак, за час судового процесу, працівники прокуратури та поліції за згодою судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 встигли продати з поля 120000,00 тон зерна ячменю та пшениці, вартістю 750000,00 грн., на суму 34024,00 грн., таким чином занизивши вартість зерна в 20 разів. 
Так, 14.06.2018 року слідчим суддею Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 було надано право прокурору Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 реалізувати речові докази у кримінальному провадженні №42018041490000078, а саме озимого ячменю, озимої пшениці, ярої пшениці, що вирощуються на території земельної ділянки, площею 34,7 га, яка була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Селянському Фермерському господарству «Дар`я», в особі її голови ОСОБА_8 і яка за вказівкою голови Апостолівської РДА була, як сервітут, передана новому голові Селянського Фермерського господарства «Дар`я» ОСОБА_1 З метою заниження вартості зерна та його врожайності слідча ОСОБА_5 звернулася до керівника ТОВ «Агроліга» з листом про проведення оцінки майна. При цьому, прокурор Апостолівського відділу прокуратури ОСОБА_4, не дочекавшись вказаних висновків, звернулася до голови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 з клопотанням про реалізацію врожаю зерна, вирощеного СПГ «Дар`я». 
Таким чином, шкода, заподіяна ОСОБА_1 незаконними діями працівників суду та органів досудового слідства складає 715975,00 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, судді  Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 Голови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області  ОСОБА_3, прокурора  Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4,  слідчої СВ Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5,   Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛІГА»,  начальника Апостолівського відділу Нікопольської прокуратури ОСОБА_6 на свою користь. 
Крім того, позивач вказує на порушення нормальних життєвих зв`язків, а також докладання зусиль для з`ясування питання щодо незаконного вилучення у нього майна в кількості 120000 тонн зерна, протиправність поведінки працівників суду, прокуратури та правоохоронних органів, чим йому завдано моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн., яку він просить стягнути на свою користь з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, через казначейську службу України.
Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат   Кононенко  О.В., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Так, на думку позивача, судом першої інстанції було проігноровано те, що кримінальне провадження №42018041490000078 не було порушене ні проти СФГ ні проти позивача ОСОБА_1 , йому не було висунуто жодної підозри, а отже надання дозволу суду на продаж зерна без зважування є незаконною дією і підпадає під дію статті 1174 ЦК України, а не статті 1176 ЦК України, як було зазначено судом першої інстанції.
Позивач наголошує на тому, що суд проігнорував те, що він оскаржував дії відповідачів не через його незаконне засудження, а через крадіжку посадовими особами його майна, яке не було обліковане (переважене).
При ухваленні рішення суд не врахував, що   ОСОБА_4 , як прокурора Апостолівського  відділу Нікопольської місцевої прокуратури  Дніпропетровської області, не існує та  з 16.09.2016 року вона на території України не проживає. 
Також, позивач зазначає, що реалізацію арештованого майна можуть виконувати виключно посадові особи ДФС з дозволу МінЮсту та належна оцінка зернових культур у встановленому порядку взагалі не проводилась.
Крім того, позивач зазначає, що він звертався до суду із клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи і це клопотання залишилось не вирішеним судом першої інстанції.
Також, позивач наголошує й на тому, що кримінальна справа №12017040410000698 була закрита за відсутністю складу злочину, а порушення нової кримінальної справи є нічим іншим як помстою позивачеві.
На думку позивача, всі обставини даної справи підтверджують факт завдання йому моральної шкоди, оскільки в нього були порушені нормальні життєві зв`язки та він докладав зусиль для з`ясування питання незаконного вилучення майна.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кононенка О.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, відповідачку ОСОБА_3 та представника відповідачки ОСОБА_5 - адвоката Морозова Є.Є., які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимогта доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні СВ Апостолівського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №42018041490000078, внесене до ЄРДР 17.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України з наступною фабулою: на виконання п.2 спільного наказу Нікопольської місцевої прокуратури та Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області №36/198 від 23.04.2018р. «Про постійно діючу міжвідомчу робочу групу щодо протидії злочинам, пов`язаним із незаконним засіванням земель державного резерву та запасу на території міст Нікополя, Марганця Покрова та Нікопольського, Апостолівського, Томаківського районів» проведено моніторинг земель, які можуть бути віднесені до земель державного резерву та запасу, відповідно до Публічної кадастрової карти України. За результатами моніторингу здійснено виїзд за вказаними земельними ділянками, в ході яких встановлені непоодинокі факти засівання та обробітку вказаних земель без оформлення відповідних дозволів місцевих рад та адміністрацій. Так, згідно з вимогами ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки; а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Крім того, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації таких прав, що зазначено у ст. 125 ЗК України. Згідно з вимогами ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з вимогами ст. 211 ЗК України самовільне зайняття земельних ділянок відноситься до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.
07.06.2018 року слідчий СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернулась до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області із клопотанням, яке погоджене прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4, про арешт майна в межах кримінального провадження №42018041490000078, яке внесене до ЄРДР 17.05.2018 року.
Ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 11.06.2018 року клопотання слідчої СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 задоволено та накладено арешт на сільськогосподарську культуру, а саме: озимий ячмінь, озиму пшеницю, яру пшеницю, що вирощується на території земельної ділянки, площею 34,7 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради та яка була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_8 на підставі державного акту на право постійного користування землею, серії ДП АП №000175 від 13.06.2000 року, яка була вилучена згідно розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації №596-р-12 від 12.07.2012 року «Про вилучення земельної ділянки із постійного користування громадянина ОСОБА_8 у зв`язку із його смертю» та передана до земель запасу на території Володимирівської сільської ради, з метою забезпечення збереження речових доказів та виконання завдань кримінального провадження.
13.06.2018 року прокурор Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області із клопотанням про надання дозволу на реалізацію речових доказів у кримінальному провадженні №42018041490000078, а саме посівів сільськогосподарської культури - озимого ячменю, озимої пшениці, ярої пшениці, що проростають на території земельної ділянки, площею 34,7 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради.
Ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 14.06.2018 року клопотання прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про дозвіл на реалізацію речових доказів у кримінальному провадженні задоволено та передано на реалізацію відповідно до Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 року № 1340, речові докази у кримінальному провадженні № 42018041490000078 а саме: посівів сільськогосподарської культури - озимого ячменю, озимої пшениці, ярої пшениці, що проростають на території земельної ділянки, площею 34,700 га, яка віднесена до земель запасу державної власності на території Апостолівської міської ради (колишньої Володимирської сільської ради).
15.06.2018 року прокурор Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернулася до Генерального директора Правобережної товарної біржі із листом, відповідно до якого просила провести незалежну експерту оцінку майна, а саме посівів сільськогосподарської культури, що проростають на території земельної ділянки, площею 34,7 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради, вилучена згідно розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації №596-р-12 від 12.07.2012 року «Про вилучення земельної ділянки із постійного користування громадянина ОСОБА_8 у зв`язку із його смертю» та передана до земель запасу на території Володимирівської сільської ради та провести реалізацію сільськогосподарської продукції, що прозростають на вказаній земельній ділянці, а вилучені від реалізації посівів грошові кошти перерахувати на розрахункових рахунок Державної казначейської служби України.
25.06.2018 року у газеті «Варіанти» поміщено оголошення про продаж очікуваного врожаю 2018р. сільськогосподарської культури від посівів озимого ячменю на корню, озимої пшениці на корню, ярої пшениці на корню (лот 2). Стартова ціна лоту 34025 грн. без ПДВ.
Згідно протоколу №2 про проведення біржових торгів від 25.06.2018 року здійснено продаж лоту 2, а саме: очікуваного врожаю сільськогосподарської культури врожаю 2018р. від посівів озимого ячменю на корню, озимої пшениці на корню, ярої пшениці на корню, що знаходиться на земельній ділянці 34,7 га. На території Апостолівської (колишньої Володимирівської) сільської ради за кінцевою ціною продажу 34025 грн. 
Відповідно до повідомлення Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Дніпропетровській області та виписки Державної казначейської служби України за 03.07.2018 року, кошти від реалізації безхазяйного майна, придбаного на торгах згідно протоколу №2 від 25.06.2018 року по кримінальному провадженню №42018041490000078 в сумі 25 921,25 грн. зараховано 03.07.2018 року на депозитний рахунок ГУНП.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.07.2018 року апеляційну скаргу представника Кононенка О.В., який діє в інтересах Селянського (фермерського господарства) «Дар`я» в особі голови ОСОБА_1., задоволено, ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 11.06.2018 року, якою задоволено клопотання слідчої СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на сільськогосподарську культуру, а саме: озимий ячмінь, озиму пшеницю, яру пшеницю, що вирощується на території земельної ділянки, площею 34,7 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради та була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_8 на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ДП АП №000175 від 13.06.2000 року, яка була вилучена згідно розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації №596-р-12 від 12.07.2012 року «Про вилучення земельної ділянки із постійного користування громадянина ОСОБА_8 у зв`язку із його смертю» та передана до земель запасу на території Володимирівської сільської ради - скасовано та прийнято нове рішення, згідно якого в задоволенні клопотання слідчої СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна відмовлено.
Вважаючи реалізацію посівів сільськогосподарської культури, що проростають на території земельної ділянки, площею 34,7 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради, викраденням належного йому майна, позивач ОСОБА_1 посилався на наявність підстав для відшкодування йому завданої матеріальної шкоди в сумі 715 975 грн., в порядку ст. 1174 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», та моральної шкоди в сумі 1 000 000 грн., відповідно до ст. 23 ЦК України.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, встановивши, що досудове розслідування по кримінальному провадженню № 42018041490000078 не закінчене та доказів винесення постанови про закриття даного кримінального провадження позивачем не надано, відмовив у задоволенні заявлених позовних вимог з підстав їх недоведеності та необґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У статті 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Дані підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
При цьому, право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (ч. 2 ст. 1176 ЦК України).
Спеціальним Законом, яким визначено випадки виникнення у особи права на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, є Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
Згідно ч. 2  цього Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення.
У разі відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті, відповідно до якої така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування державою шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).
Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.
Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб. Зокрема, для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Наявність інших елементів складу цивільного правопорушення входить до предмету доказування у спорах про стягнення збитків у таких справах.
Отже, спеціальними правовими нормами визначено, що шкода завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду відшкодовується у порядку ч. 1 ст. 1176 ЦК України, та лише за відсутності таких підстав застосуванню підлягають положення ст. 1174 ЦК України.
Як встановлено судом, у провадженні СВ Апостолівського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №42018041490000078, внесене до ЄРДР 17.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, та постановою слідчої СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 29 травня 2018 року визнано земельну ділянку, площею 34,7 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради та яка була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_8 на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ДП АП №000175 від 13.06.2000 року, яка була вилучена згідно розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації №596-р-12 від 12.07.2012 року «Про вилучення земельної ділянки із постійного користування громадянина ОСОБА_8 у зв`язку із його смертю» та передана до земель запасу на території Володимирівської сільської ради, та посіви сільськогосподарської культури, а саме - озимого ячменю, озимої пшениці, ярої пшениці, що прозростають на її території, речовими доказами по кримінальному провадженню №42018041490000078, яке внесене до ЄРДР 17.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 11.06.2018 року клопотання слідчої СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 задоволено та накладено арешт на сільськогосподарську культуру, а саме: озимий ячмінь, озиму пшеницю, яру пшеницю, що вирощується на території земельної ділянки, площею 34,7 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради та була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_8 на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ДП АП №000175 від 13.06.2000 року, яка була вилучена згідно розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації №596-р-12 від 12.07.2012 року «Про вилучення земельної ділянки із постійного користування громадянина ОСОБА_8 у зв`язку із його смертю» та передана до земель запасу на території Володимирівської сільської ради, з метою забезпечення збереження речових доказів та виконання завдань кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 14.06.2018 року задоволено клопотання прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про дозвіл на реалізацію речових доказів у кримінальному провадженні та передано на реалізацію відповідно до Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 року № 1340, речові докази у кримінальному провадженні № 42018041490000078 а саме: посівів сільськогосподарської культури - озимого ячменю, озимої пшениці, ярої пшениці, що проростають на території земельної ділянки, площею 34,700 га, віднесена до земель запасу державної власності на території Апостолівської міської ради (колишньої Володимирської сільської ради).
Згідно протоколу №2 про проведення біржових торгів від 25.06.2018 року здійснено продаж лоту 2, а саме: очікуваного врожаю сільськогосподарської культури, врожаю 2018 року, від посівів озимого ячменю на корню, озимої пшениці на корню, ярої пшениці на корню, що знаходиться на земельній ділянці, площею 34,7 га, на території Апостолівської (колишньої Володимирівської) сільської ради за кінцевою ціною продажу 34025 грн. 
Відповідно до повідомлення Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Дніпропетровській області та виписки Державної казначейської служби України за 03.07.2018 року, кошти від реалізації безхазяйного майна, придбаного на торгах згідно протоколу №2 від 25.06.2018 року по кримінальному провадженню №42018041490000078 в сумі 25 921,25 грн. зараховано 03.07.2018 року на депозитний рахунок ГУНП.
Затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року «Про реалізацію окремих положень КПК України» Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (далі Порядок №1104), визначені правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Відповідно до пункту 27 Порядку № 1104 схоронність тимчасово вилученого майна до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно, забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку.
Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Реалізація предметів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 р. № 1340.
У разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження питання про речові докази вирішується у відповідній постанові слідчого, прокурора (п. 6 Порядку № 1104).
При цьому, згідно п. 18 Порядку №1340 повернення майна відбувається за рішенням суду або за рішенням керівника органу, в якому майно перебуває на обліку, за наявності відповідних підстав у порядку, встановленому органом, що здійснив його вилучення, або міністерством, керівник якого спрямовує та координує діяльність такого органу. У разі відсутності майна повернення його вартості здійснюється у розмірі, встановленому підпунктом 6 пункту 9 розділу VI Бюджетного кодексу України.
Отже, питання про речові докази вирішується у відповідній постанові слідчого чи прокурора у разі закриття кримінального провадження слідчим чи прокурором, або ж судом при винесення вироку або іншого процесуального документу, передбаченого нормами КПК України.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем не було надано суду під час розгляду справи в суді першої інстанції відомостей щодо закриття кримінального провадження №42018041490000078, внесеного до ЄРДР 17.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції задовольнив клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кононенка О.В. про витребування доказів, та зобов`язав Апостолівське відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області  надати суду, для огляду в судовому засіданні,  матеріали кримінальних проваджень: №12017040410000698, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, та №42018041490000078, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, оскільки сторона позивача наполягала на тому, що обидва кримінальні провадження було порушені з однакових підстав та на теперішній час закриті.
З витребуваних судом доказів колегією суддів встановлено, що ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року по справі №171/1093/18 продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №42018041490000078 від 15.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України на три місяці, а саме до 25 березня 2020 року (т. 3 а.с. 5-8), у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про те, що на теперішній час заявлені позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають, що не позбавляє ОСОБА_1 права на звернення до суду із аналогічними позовними вимогами після вирішення питання про речові докази у встановленому законом порядку, а саме після закриття кримінального провадження або ж після ухвалення відповідного судового рішення.
При цьому, необхідно зауважити й на тому, що оскарження дій, у тому числі процесуальних документів, посадової особи органу досудового слідства та слідчого судді має здійснюватися в порядку визначеному нормами КПК України, у зв`язку з чим, при розгляді даної справи в порядку цивільного судочинства, суд не може надавати оцінку законності дій зазначених посадових осіб при здійсненні кримінального провадження №42018041490000078 від 15.05.2018 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
На підставі викладеного, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо невірного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки рішення суду є законним та обґрунтованим, а висновки суду ґрунтуються на вірному застосуванні положень ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
З вищенаведених підстав не приймаються колегією суддів й доводи апеляційної скарги про те,  що кримінальне провадження №42018041490000078 не було порушене ні проти СФГ, ні проти позивача ОСОБА_1 , йому не було висунуто жодної підозри, а отже надання дозволу суду на продаж зерна без зважування є незаконною дією і підпадає під дію статті 1174 ЦК України, а не статті 1176 ЦК України, як було зазначено судом першої інстанції, оскільки вирішення питання щодо правомірності реалізації речових доказів у кримінальній справі наразі є передчасним.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції проігнорував те, що позивач оскаржував дії відповідачів не через його незаконне засудження, а через крадіжку посадовими особами його майна, яке не було обліковане (переважене), колегією суддів відхиляються, як такі, що спростовуються постановою слідчої СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 29 травня 2018 року про визнання посівів речовими доказами, яка є чинною та позивачем не було надано суду доказів її скасування.
Доводи позивача про те, що реалізацію арештованого майна можуть виконувати виключно посадові особи ДФС з дозволу МінЮсту та належна оцінка зернових культур у встановленому порядку взагалі не проводилась колегією суддів не перевіряються, як такі, що не мають правового значення для вирішення даного спору.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03 жовтня 2001 року           № 12-рп/2001 у справі про відшкодування шкоди державою, структура бюджетної класифікації України у функціональній структурі видатків України не передбачає видатків (коштів) на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю судів та правоохоронних органів, за рахунок видатків на їх утримання. Конституція України гарантує громадянам у таких випадках право на відшкодування шкоди за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання цих органів.
Відповідно до пункту першого Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Державна казначейська служба України (далі - Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Згідно з пунктом четвертим даного Положення Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду;
У пунктах 3, 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) у тому числі шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.
Відповідно до статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Звертаючись до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди ОСОБА_1 відповідачами вказав  посадових осіб органів досудового слідства, прокуратури і суду, тоді як позовних вимог про стягнення майнової шкоди з держави взагалі не заявляв, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені у будь-якому випадку, оскільки заявлені до неналежних відповідачів.
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат   Кононенко  Олександр Володимирович - залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2019 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 січня 2020 року.

Головуючий: 

Судді: