ПОСТАНОВА
Іменем України

23 січня 2020 року 
м. Київ
справа № 607/22360/19
адміністративне провадження № К/9901/34910/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №  607/22360/19
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 673870 від 27 серпня 2019 року,
за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: С.  М.  Кузьмича, В.  З.  Улицький, Р. М. Шавель) від 26 листопада 2019 року, 
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів - Управління патрульної поліції в Полтавській області, Департаменту патрульної поліції, у якому просив:
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 673870 від 27  серпня 2019 року, винесеної інспектором роти № 2 Кременчуцького управління патрульної служби в Полтавській області Департаменту патрульної служби Браги Богдана Олеговича про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.; 
- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за статтею 132-1 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
2. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 673870 від 27 серпня 2019 року задоволено, наведену постанову скасовано та закрито провадження у справі.
3. Не погодившись із прийнятим рішенням, Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції подав апеляційну скаргу.
4. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року апеляційну скаргу повернуто відповідачу на підставі частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з тим, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.
5. 16 грудня 2019 року, не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року та справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання для відкриття провадження, оскільки вважають, що ухвала суду апеляційної інстанції є необґрунтованою, яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
6. Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2019 року відкрито провадження за касаційною скаргою відповідача та встановлено десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу.
7. Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2020 року закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
8. Станом на 17 січня 2020 року письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.
ІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції, керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), виходив з того, що до апеляційної скарги, поданої та підписаної Щепіловим О. В., як представником Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, не додано документ и про повноваження вказаної особи на підписання апеляційної скарги від імені Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції. Наявна у матеріалах справи копія довіреності від 29 грудня 2018 року № 15454/41/3/01-2018 засвідчена самим представником, не є документом, що посвідчує повноваження останньої, оскільки у матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує повноваження Щепілова О. В. на засвідчення копії довіреності. 
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
10. Скаржники у своїй касаційній скарзі не погоджуються з висновками суду апеляційної інстанції, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі та перешкоджає відповідачу у доступі до правосуддя.
11. В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач зазначив, що копія довіреності, яка додана до апеляційної скарги, належним чином засвідчена та підтверджує повноваження представника на подачу апеляційної скарги. При цьому, скаржник наголошує, що у довіреності зазначено право Щепілова О. В. самостійно завіряти копії довіреностей.
ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Верховний Суд, враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
13. Визначення довіреності міститься у частині третій статті 244 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за якою довіреність - це письмовий документ, що видається довірителем представнику для засвідчення його повноважень перед третіми особами в процесі здійснення представництва.
14. Специфіка представництва за довіреністю в адміністративному судочинстві зумовлена його публічно-правовим та офіційним характером і визначена відповідними нормами КАС України.
15. Згідно з частинами першою, третьою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
16. Документи, що підтверджують повноваження представників, визначенні статтею 59 КАС України.
17. Згідно з частинами першою, третьою цієї статті повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
18. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
19. За приписами частинами п`ятої та шостої статті 59 КАС України установлено таке:
- відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді;
- оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
20. Таким чином, вимога суду щодо обов`язкового подання до суду лише оригіналу довіреності на підтвердження повноважень представника і думка про допустимість засвідчення копії такого документа лише суддею не ґрунтується на чинному процесуальному законодавстві України, адже відповідно до наведеної вище частини п`ятої статті 59 КАС України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді, а наступна частина цієї ж статті визнає правомірним також інший порядок засвідчення «визначений законом». 
21. Тому слід визначити цей зазначений законний спосіб. 
22. Для цього слід звернутися до положень ЦК України, а також зважати на те, що за Конституцією України особа може діяти у порядку та у спосіб, що не заборонений законом, а органи державної влади - навпаки, лише у спосіб, що передбачений законом. 
23. За приписами статті 238 ЦК України представник (у тому числі і за довіреністю юридичної особи) може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. 
24. Тобто, законодавством не встановлено жодних обмежень щодо зазначення у змісті довіреності посилання на уповноваження представника на засвідчення копій документів, у тому числі й довіреності, а також щодо подання таких копій до будь-якого підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, державних органів, суду. 
25. З урахуванням викладеного, у разі коли до адміністративного суду звертається представник юридичної особи, закон не встановлює обов`язок засвідчення копій довіреності на представництво нотаріусом або ж безпосередньо керівником юридичної особи, що видав довіреність. 
26. Трактування положень статті 59 КАС України у протилежному аспекті є неправомірним обмеженням права на доступ до правосуддя. Наведене випливає і з практичної реалізації нотаріального посвідчення копій довіреності та (або) посвідчення копій довіреності керівником юридичної особи, що її видав, пов`язаної із настанням збитків матеріального характеру, часовими затратами та ін. Таке обмеження права на доступ до суду полягає у надмірному формалізмі.
27. Статтею 60 КАС України встановлено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (частини перша, друга цієї статті). 
28. Частиною 10 статті 44 КАС України, передбачено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). 
29. З огляду на сукупний правовий аналіз наведених положень, особа, яка подає скаргу від імені іншого учасника справи (сторони), як представник, що діє на підставі довіреності якій надане таке право, не позбавлений можливості на засвідчення копій певний документів які надаються до суду в письмові формі, за умов, якщо на таке засвідчення немає застережень у виданій довіреності. На думку Суду, слід вважати підтвердженими повноваження представника суб`єкта владних повноважень на підставі завіреної ним копії довіреності, якщо право цього представника засвідчувати своїм підписом копії документів випливає зі змісту виданої йому довіреності та за відсутності у ній відповідного застереження на вчинення певної дії.
30. Отже, з матеріалів справи вбачається, що до апеляційної скарги, поданої від імені Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції представником - Щепіловим О. В., додано копію довіреності від 29 грудня 2018 року № 15454/41/3/01-18.
31. Відповідно до вказаної довіреності представника - Щепілова О. В. Департаментом патрульної поліції уповноважено, серед іншого, представляти та/або захищати права та законні інтереси довірителя і його структурних підрозділів, територіальних (відокремлених) підрозділів (у тому числі батальйон патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції) та інтереси посадових осіб довірителя в усіх судах (усіх судах загальної юрисдикції всіх інстанцій, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів») при розгляді …….. адміністративних справ, з усіма правами, які надані чинним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, у тому числі з правом підписувати (завіряти), подавати та отримувати будь-які документи та копії документів. Також уповноважено від імені довірителя оскаржувати в апеляційному та касаційному порядках рішення, постанови й ухвали суду тощо. Довіреність дійсна до 31 грудня 2018 року. 
32. Суд касаційної інстанції враховує, що копія наведеної довіреності, засвідчена згідно вимог до оформлення копій документів, визначених пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 ороку № 55), а також пунктами 76, 77 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242.
33. Відмітка про засвідчення копії довіреності містить усі необхідні реквізити, а саме: складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
34. Отже, є помилковими висновки апеляційного суду про те, що представник Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Щепілов О. В., звернувшись із апеляційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2019 року у цій справі, не мав права підписувати таку скаргу. Право представника на подання скарг та на завіряння документів, в тому числі довіреності прямо визначено в самій довіреності, і цей представник був наділений усіма правами, які надані чинним законодавством сторони. Будь-яких обмежень чи застережень з цього приводу не встановлено.
35. Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання відповідності копії документа, що підтверджує повноваження представника юридичної особи, вимогам статті 59 КАС України, зокрема при визнанні копії довіреності такою, що є засвідченою у визначеному законом порядку, слід уникати зайвого формалізму, як-от констатація відсутності в матеріалах заяви (скарги) копії посадової інструкції особи, яка засвідчила копію відповідного документа, відсутність у довіреності вказівки на повноваження представника на засвідчення копії довіреності тощо.
36. Слід також наголосити на тому, що аналіз пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України, якою керувався суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення, дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції має право повернути апеляційну скаргу в таких випадках:
- апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності;
- апеляційна скарга не підписана;
- апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати;
- апеляційна скарга підписана особою, посадове становище якої не зазначено.
37. Тобто така процесуальна підстава для повернення апеляційної скарги як непідтвердження повноважень щодо підписання скарги, на яку послався суд апеляційної інстанції, вказаною законодавчою нормою не передбачена.
38. Крім того, Суд наголошує, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) у суді першої або апеляційної інстанцій ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.
39. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 1940/1737/18 та від 20 червня 2019 року у справі № 809/1018/18, а також Великою Палатою Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 826/5500/18.
40. За таких обставин суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
41. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
42. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
43. Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
44. Так, Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №  47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», №  35787/03, п. 29).
45. При цьому, Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
46. Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).
47. Частиною першою статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали судом першої інстанції та (або) суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
48. З огляду на викладене, ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року необхідно скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
49. Враховуючи, що справа направляється для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, в силу частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року скасувати, а справу № 607/22360/19 направити для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

                                                                                                              О. О. Шишов