ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Номер провадження: 33/821/821/19	Суддя у першій інстанції -  Фролов О.Л.  	
Справа  №704/905/19 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП   	Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О.                                            	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

21 грудня 2019 р.                                                                                           м. Черкаси

   Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2019 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.,
встановив :
Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1   18.08.2019 року близько 21 год. 38 хв. в м. Тальне Черкаської області по вул.  Соборній, керував автомобілем BMW - 320, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками  алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, мляве мовлення, почервоніння очей. Від проходження медичного освідування відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 18.11.2019 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності було прийняте без урахування  всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання його вини у вчиненні зазначеного правопорушення. Так, вказує апелянт в порушення вимог закону, зокрема ст. 268 КУпАП суд розгляну в справу без його участі, при цьому не взяв до уваги подані ним заперечення, в яких ОСОБА_1 вказав, що відмовився їхати на освідування до медичного закладу, але не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння з використанням технічних засобів поліцейського на місці зупинки транспортного засобу.
Також, вказує ОСОБА_1 його не було відсторонено від керування транспортного засобу, що свідчить про відсутність підстав для тимчасового затримання автомобіля, оскільки водій не перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
Крім того, зазначає апелянт, протокол щодо нього був складений в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є таксистами в м. Тальне і, на його думку, в певній мірі залежні від працівників поліції.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1)залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2)скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3)скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4)змінити постанову. 
Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ                                     №106514 підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини рота, мляве мовлення, почервоніння очей.
Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
З протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі (а.с. 2). У суду не було обґрунтованих підстав ставити покази цих свідків під сумнів, а доводи апелянта про залежність вказаних свідків від працівників поліції, є надуманими.
Крім того, як в запереченнях поданих до суду першої інстанції, так і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , сам вказав, що відмовився від проходження медичного освідування  на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. 

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.
Тому суд вважає, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування, виключно з формальних міркувань, зокрема з причин відсутності ОСОБА_1   під час розгляду справи в суді першої інстанції, який згідно поштового повідомлення був належним чином повідомлений про час і дату розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294  КУпАП, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,   залишити без задоволення. 
Постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2019 року, відносно  ОСОБА_1 ,   залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

             Суддя                                                                                           М.О.Ятченко