УХВАЛА

10 лютого 2020 року  
Київ
справа №804/2684/16
адміністративне провадження №К/9901/3654/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів - Єресько Л.О., Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Фонду державного майна України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Позивачка 06 серпня 2019 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та накладення штрафу у зазначеній справі про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду віл 14 серпня 2019 року в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та накладення штрафу відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
04 лютого 2020 року Фонд державного майна України подав касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити виходячи із наступного.
Право на касаційне оскарження визначено у статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Згідно з цією статтею учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Аналіз цієї статті дає підстави вважати, що згідно із частиною першою до касаційного суду можуть бути оскаржені саме рішення суду першої інстанції, судовий розгляд в якій закінчено, після апеляційного перегляду справи, та постанови суду апеляційної інстанції, прийняті за наслідками розгляду апеляційної скарги на такі рішення.
У частині другій статті, яка аналізується, йдеться про право на касаційне оскарження ухвал суду першої інстанції після їх перегляду судом апеляційної інстанції.
Нарешті у частині третій цієї статті зазначено виключний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до Верховного Суду.
Скаржник просить переглянути у касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції, якою згідно зі статтею 320 КАС скасовано ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлено справу для продовження розгляду заяви до суду першої інстанції. При цьому ухвала суду першої інстанції постановлена не  за наслідками розгляду справи, а в порядку судового контролю за виконанням рішення суду.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції, якою цей суд скасував ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджала подальшому провадженню у справі, і направив справу для продовження розгляду заяви до суду першої інстанції, не може бути предметом касаційного оскарження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Керуючись статтями 328, 333 КАС України
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Фонду державного майна України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. 
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                          А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                                    Л.О. Єресько

                                                                                                                             В.М. Соколов