Ухвала
Іменем України 
23 січня  2020 року
м. Київ
справа № 748/2241/17 
провадження № 51- 1519 км 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:  
 
головуючого                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                   ОСОБА_2 ,     ОСОБА_3 ,     
 
за участю:
секретаря судового засідання       ОСОБА_4 ,
прокурора                                           ОСОБА_5 ,    
                             
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок  Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від  31 січня 2019 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за  №12016270270000625, за обвинуваченням
 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,  
 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.  286 КК України.
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2018 року  ОСОБА_6  засуджено за  ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки . 
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування  покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 цього Кодексу.   
Цивільний позов потерпілої задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 12436,24 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди. 
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7   10240 грн. витрат на правову допомогу. 
Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати  у провадженні.
 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 31 січня 2019 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а  вирок місцевого суду – без зміни. 
За вироком суду  ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він, 01 травня 2016 року близько 16:50 год., керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» модель «1524», реєстраційний номер НОМЕР_1 в зчепленні з причепом пр - бортовим - тентованим марки «Tang» модель «ZCS» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись  в с.Количівка, Чернігівського району Чернігівської області по вул. Дружби, біля буд.№16, не стежив за правильністю розміщення та кріплення вантажу, не врахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, стан транспортного засобу, в результаті чого від автомобіля від`єднався вказаний причіп та скоїв наїзд на зупинку громадського транспорту, де в той момент знаходилась потерпіла ОСОБА_7 , якій в результаті ДТП спричинено тяжкі тілесні ушкодження.   
Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
В обґрунтування своїх доводів  зазначає,  суд   першої інстанції не встановив та, при викладі фактичних обставин кримінального провадження, не зазначив жодного із пунктів ПДР України, які були порушені засудженим ОСОБА_6 , що суперечить ст.374 КПК України, яка вимагає щоб у  формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, було зазначено місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форма вини і мотиви.
Стверджує, що  судові рішення не відповідають вимогам ст.370 КПК, через їх незаконність, необґрунтованість та невмотивованість, а ухвала апеляційного суду, крім того, вимогам ст. 419 КПК  тому, що у ній не зазначено підстав, з яких апеляційну скаргу сторони обвинувачення визнано необґрунтованою. 
 
Позиції інших учасників судового провадження
На касаційну скаргу  від потерпілої ОСОБА_7 надійшло заперечення,  у якому вона стверджує про законність судових рішень щодо ОСОБА_6 і просить залишити скаргу сторони обвинувачення  без задоволення.
До початку касаційного розгляду від прокурора, у порядку ст. 432 КПК України, надійшла заява про відмову від поданої ним касаційної скарги. 
 
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заявила клопотання про закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги.
Мотиви суду
Відповідно до статей 403, 432 КПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного розгляду. Якщо судові рішення не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали касаційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги, суд касаційної інстанції своєю ухвалою закриває касаційне провадження. 
Ураховуючи  те, що прокурор письмово відмовився від поданої ним касаційної скарги,  а  іншими учасниками кримінального провадження судові рішення щодо ОСОБА_6 не оскаржено, Суд, керуючись статтями 403, 432, 441 КПК України, дійшов висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю. 
З цих підстав Суд постановив:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок  Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від  31 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                                           ОСОБА_2                                           ОСОБА_3