ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6810/14-ц  Номер провадження 22-ц/814/444/20	Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії:
головуючого судді: Одринської Т.В.
суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П
за участю секретаря судових засідань – Ряднини І.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за поданням державного виконавця Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області Тарасенко Ю.А. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2017 року

ВСТАНОВИЛА:
         У серпні 2017 року державний виконавець Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області Тарасенко Ю.А. звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 . В обґрунтування клопотання вказано, що на виконанні у виконавчій службі перебуває виконавче провадження №45974580 з виконання виконавчого листа №552/6810/14, виданого 25.12.2014 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 5000 грн. щомісяця починаючи з 29.10.2014 року до досягнення дітьми повноліття.  Постановою державного виконавця від 06.01.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №45974580. Станом на 01.08.2017 року заборгованість боржником не сплачена та складає 131521,53 грн.  Незважаючи на вжиті до боржника заходи примусового виконання, судове рішення ним не виконується, дій спрямованих на виконання рішення суду про стягнення заборгованості за час перебування зазначених виконавчих проваджень на виконанні не здійснено, з урахуванням чого просила задовольнити подання.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2017 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 )  у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань щодо сплати заборгованості в розмірі 131521,53 грн., по виконавчому листу №552/6810/14, виданого 25.12.2014 року Київським районним судом м. Полтави.
З даною ухвалою не погодився ОСОБА_1 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання. В обґрунтування апеляційної скарги, вказано що рішення суду винесено без врахування всіх обставин справи, оскільки ним сплачувалися аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей щомісячно, що підтверджується відповідними квитанціями. Зазначає, що про існування заочного рішення, яким стягнуто з нього аліменти, йому відомо не було, копію даного рішення не отримував, сплачував кошти на утримання дітей в добровільному порядку. Вказує, що за 2014 рік ним сплачено аліментів на загальну суму 21 000 грн, за 2015 рік – 21059, за 2016 рік -16959 грн, за 2017 рік – 20368 грн, за 2018 рік – 24291 грн, за 2019 рік також продовжує сплачувати щомісячно аліменти. Крім цього, він постійно купляє необхідні дітям речі та сплачує за навчальні гуртки. На момент постановлення оспорюваної ухвали не мав заборгованості зі сплати аліментів, а тому суд безпідставно обмежив його у праві виїзду за межі України.
       Відзив на апеляційну скаргу не поданий.
       Судова колегія, заслухавши доповідь судді – доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права 
Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області  перебуває виконавче провадження №45974580 з примусового виконання виконавчого листа №552/6810/14, виданого 25.12.2014 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 5000 грн. щомісяця починаючи з 29.10.2014 року до досягнення дітьми повноліття.
Постановою державного виконавця від 06.01.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №45974580.
При цьому, з наявних в матеріалах справи вбачається, що державним виконавцем було вжито низку дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа суду, як то: накладення арешту на майно боржника, вчинені запити до державних установ з метою виявлення майна, зареєстрованого на праві власності за боржником та його доходів, тощо.
Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, державний виконавець, як на підставу для його задоволення, вказував, що незважаючи на обізнаність боржника про існуючу в нього заборгованість по сплаті аліментів, останній ухиляється від виконання судового рішення, а також вчиняє дії, що ускладнюють та унеможливлюють його виконання.
Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
У відповідності до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Згідно з п.5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.
Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.
Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що додані до подання матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, яке набрало законної сили та виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а вжиті державним виконавцем заходи, спрямовані на виконання рішення суду, не досягли бажаного результату.
Колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого суду, оскільки матеріали подання не містять належних та допустимих доказів щодо отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, а також будь – яких інших викликів чи повідомлень державного виконавця.
Крім того, колегія суддів враховує, що рішення суду про стягнення аліментів також ухвалювалося у заочному порядку, доказів отримання боржником копії даного рішення матеріали справи також не містять.
За вказаних обставин, а також враховуючи те, що необізнаність про наявність виконавчого провадження сама по собі виключає можливість ухилення боржником від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи подання, помилково на вище встановлені обставини справи уваги не звернув та, як наслідок, дійшов передчасного висновку про наявність підстав вважати, що боржник вчиняє дії та/або бездіяльність, які свідчать про ухилення від виконання рішення чи роблять неможливим або ускладнюють його виконання.
Також слід зазначити, що в апеляційній скарзі боржник пояснив, що про існування рішення про стягнення з нього аліментів дізнався лише в листопаді 2019 року, коли отримав виклик від державного виконавця. Крім цього вказав, що сплачував аліменти в добровільному порядку, про що надав підтверджую квитанції / а.с.94-219/. Вказав, що не ухилявся від виконання рішення суду, оскільки був не обізнаний про його існування.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що у суду першої інстанції, за наявних у справі доказів, були відсутні підстави для висновку про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судом, а відтак й були відсутні законні підстави для задоволення подання і тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
З цих підстав, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні подання.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2017 року – скасувати, ухвалити нове рішення.
У задоволенні подання державного виконавця Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області Тарасенко Ю.А. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 – відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 13 лютого 2020 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ О.О.Панченко ___________________ В.П.Пікуль