22-ц/804/512/20 
                                                                                264/7431/18 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

05 лютого  2020 року                                                                                                        м. Маріуполь
                                                                                                                                        
                                                                                         Єдиний унікальний номер 264/7431/18
                                                                                         Номер провадження 22-ц/804/512/20

Донецький апеляційний суд   у складі   колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кочегарової Л.М., Зайцевої С.А., Ткаченко Т.Б.,
секретар судового засідання  Герасимова Г.Є.,

сторони : 

позивач - ОСОБА_1 

відповідач - Комунальне підприємство «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління»

третя особа - Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність»

третя особа -  ОСОБА_2 

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2019 року, у складі судді Ковтуненка В.О., 

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1   звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» (далі КП «МТТУ»), треті особи : Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність», ОСОБА_2 , про визнання неправомірним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,  стягнення  грошової суми.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що працює в КП «МТТУ» на посаді водія трамваю   3 класу в депо №3. Наказом начальника КП «МТТУ» №194 від 12 жовтня 2018 року їй оголошено догану за порушення виробничої дисципліни із позбавленням 100% премії по усім показникам за жовтень 2018 року. Вважає даний наказ незаконним оскільки, будь-яких порушень не допускала і їх наявність відповідачем не доведена. Просила визнати неправомірним та скасувати вказаний наказ та стягнути не донараховану премію за жовтень 2018 року.

  Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірним та скасовано наказ начальника КП «МТТУ» №194 від 12 жовтня 2018 року про оголошення догани ОСОБА_1 про порушення виробничої дисципліни із позбавленням 100% премії  по усім показникам  за жовтень 2018 року. Стягнуто з КП «МТТУ» на користь ОСОБА_1 не донараховану премію за жовтень 2018 року у розмірі 100% по усім показникам.  Вирішено питання про судові витрати.

  Не погодившись з зазначеним рішенням КП «МТТУ» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове,  яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

   У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу   відхилити, а судове рішення залишити без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотримання норм матеріального і процесуального права. Судом повно досліджені всі обставини справи та зроблено правильні висновки про незаконність наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оскільки вона трудову дисципліну не порушувала. 

  Заслухавши суддю-доповідача, пояснення  представників  КП «МТТУ»  Іванникову А.Г., Темір І.К.,   які підтримали скаргу, третю особу  ОСОБА_2 ,  заперечення    ОСОБА_1   та її представника ОСОБА_3 , розглянувши думку  представників  Маріупольської  первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність»  Володіної Н.Б. та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає   з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1   з 14 грудня 2010 працює в КП «МТТУ», останнім часом   водієм  трамваю  3-го  класу в депо №3 (наказ №136л від 31 жовтня 2011 року).

  06 жовтня 2018 року     ОСОБА_1 керувала  трамвайним вагоном «Татра», моделі «Т-3», реєстраційний номер № НОМЕР_1 , власником якого є КП «МТТУ»,  здійснювала рух по маршруту  по пр.Металургів в м.Маріуполі.

         В цей день  о 19:45 годині на зупинці «вулиця Покришкіна»  6-ти річна дитина  ОСОБА_5 , яка знаходилася на зупинці разом з батьками – ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ,   зайшла до вагону трамваю №10  і  водій ОСОБА_1 зачинила двері перед пасажирами, внаслідок чого батьки дитини залишилися на зупинці. Трамвай почав рух, але через декілька хвилин зупинився і батьки забрали  дитину.

  Наказом начальника КП «МТТУ»   від 12 жовтня 2018 року №194  ОСОБА_1   оголошена догана з  позбавленням  100% премії, за всіма показниками, за жовтень 2018 року. Підстави: рапорт начальна депо №3 ОСОБА_7 , рапорт начальника відділу експлуатації депо №3 ОСОБА_8 , скарга ОСОБА_2 , пояснювальна записка ОСОБА_1 .  Наказ видано на підставі  ст.147 КЗпП України, відповідно до п.8.1 та п.8.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку, розділу 4 п.1 «Положення про преміювання працівників КП «МТТУ», п.18 «Переліку порушень, за які працівник позбавляється премії» «Положення про преміювання працівників КП «МТТУ».

  Відповідно до довідки КП «МТТУ» від 26 липня 2019 року премія водія трамваю ОСОБА_1 за жовтень 2018 року по показникам фактично склала 32%, що становить 1477,19 грн (т.1 а.с.237).

  Задовольняючи  позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання наведеного наказу незаконним та його скасування, суд першої інстанції виходив з того, що роботодавцем не  встановлені об`єктивні докази порушення позивачем трудової дисципліни; проведена службова перевірка  належним чином не організована та є неповною, оскільки не  опитані особи, які мають відношенні до події, що сталася 06 жовтня 2018 року та не встановлено, чи дотримано водієм правил руху та зупинки трамваю.

З висновками суду не можна не погодитися.

      Відповідно до ст. 263 ЦПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
  Вказане рішення відповідає вимогам процесуального законодавства, а зроблені судом першої інстанції  висновки – обставинам справи та нормам матеріального права.
        Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової  і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника з яким укладено трудовий договір.
        Відповідно до ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення та сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.
        Таким чином, трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
        Згідно законодавству України підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під котрим розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівників своїх обов`язків, що випливають із нормативно – правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Необхідною умовою для накладання стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов`язково доведена роботодавцем.
        Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.
         Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
         Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (частина друга статті 148 КЗпП України).
  Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 149 КЗпП України.

Згідно із ст. 149 КЗпП  України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
        Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.
       Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.
        Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Згідно наказу    від 12 жовтня 2018 року №194   на підставі  ст.147 КЗпП України, відповідно до п.8.1 та п.8.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку, розділу 4 п.1 «Положення про преміювання працівників КП «МТТУ», п.18 «Переліку порушень, за які працівник позбавляється премії» «Положення про преміювання працівників КП «МТТУ», начальник КП «МТТУ»  ОСОБА_9   наказав  ОСОБА_1 – водію трамваю депо №3, за порушення  виробничої дисципліни, 06 жовтня 2018 року  обґрунтована скарга зі сторони пасажира, що є порушенням п.2.9.1.10 посадової інструкції водія трамваю, оголошена догана з  позбавленням  100% премії, за всіма показниками, за жовтень 2018 року (т.1 а.с.12).  

Пункт п.2.9.1.10 посадової інструкції водія трамваю, затвердженої начальником КП «МТТУ» Донєвим В ОСОБА_10 ., визначає, що перед відправленням з зупинки водій зобов`язаний:  користуючись  боковим дзеркалом перевірити, чи  закінчився вихід та вхід пасажирів; оголосити по мікрофону «Обережно, двері зачиняються. Наступна зупинка…»; закрити двері і переконатися, що вони закриті; переконатися, що немає перешкод для руху (т.1 а.с.244-249).

Як вбачається з матеріалів справи,  у відповідністю з інформацією, яка міститься у Реєстраційно-контрольній картці № НОМЕР_2 , складеної Контактним центром міста Маріуполі, 06 жовтня 2018 року о 20:02 годині ОСОБА_2 повідомила, що 06 жовтня 2018 року о 19:45 годині на зупинці «вулиця Покришкіна» 6-ти річна дитина заявника встигла зайти до вагону трамваю №10, а водій зачинила двері перед пасажирами, внаслідок чого батьки залишилися на зупинці. Хід перевірки: виконавець перевірки КП «МТТУ», 08 жовтня 2018 року о 10:51 годині начальник відділу експлуатації депо №3 в телефонному режимі надав заявнику пояснення, в зв`язку з чим письмова відповідь не потрібна. 08 жовтня 2018 року о 11:27 годині розгляд заяви закрито на підставі коментарів виконавця.

Згідно з Рапортом начальника відділу експлуатації депо №3 Саніної А ОСОБА_11 М., остання повідомила начальника депо №3 Моргуна О.В., що 06 жовтня 2018 року до Контактного центру міста Маріуполя надійшла скарга на водія трамваю №10. В результаті службового розслідування встановлено, що водій трамваю ОСОБА_1 , працюючи водієм вагону №710 по маршруту №10 06 жовтня 2018 року о 19:45 годині порушила п.2.9.1.10 посадової інструкції водія трамваю, а саме не впевнилася у закінченні висадки пасажирів, зачинила двері та почала рух. Внаслідок чого 6-ти річна дитина заявника зайшла у салон, а батьки залишилися на зупинці. На вимогу пасажирів водій ОСОБА_1 здійснила зупинку, після чого батьки забрали дитину. Зі слів заявника є свідки. Необхідно вжити заходи.

Згідно з Рапортом начальника депо №3 ОСОБА_7 , повідомив начальника КП «МТТУ» Донєва В.Г., що водій трамвая ОСОБА_1 порушила трудову дисципліну 06 жовтня 2018 року – обґрунтована скарга з боку пасажира, що є порушенням п.2.9.1.10 посадової інструкції водія трамваю, та інших нормативних актів, а відповідно є підставою для оголошення догани та позбавлення 100% премії, за всіма показниками, за жовтень 2018 року.

В судовому засіданні апеляційного суду третя особа ОСОБА_2   підтвердила, що  06 жовтня 2018 року  біля  19.45 год.  дійсно її   малолітня  дитина опинилася в трамваї  одна. Після того, як ОСОБА_6   забрав дитину, поліцію  вони  не викликали, а тільки подзвонили на гарячу лінію м.Маріуполя.   Вона розуміла, що   водій порушила Правила дорожнього руху, але    поліція  на місце події не була викликана. Через деякий час, коли  ОСОБА_1 почала  оспорювати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності,  їй ( ОСОБА_2 ) подзвонили з КП «МТТУ» і вона  написала  пояснення по обставинам, що відбулися у жовтні 2018 року (т.1 а.с.53).

У своєму поясненні  за обставинами, що мали місце 06 жовтня 2018 року,   ОСОБА_1 повідомила начальника депо №3 ОСОБА_7 , що 06 жовтня 2018 року працювала водієм вагону №701 по маршруту №10. Оскільки в цей день було свято, то пасажирів було забагато. Приблизно о 19:45-19:50 годині у напрямку руху в бік Маріупольської міської лікарні №2 вона зупинила трамвай на зупинці «вулиця Покришкіна» та відкрила усі три двері. Впевнившись, що закінчився вихід і вхід пасажирів, вона закрила двері та почала рух, і знаходячись на середині перехрестя почула прохання пасажирів зупинитися. Відповідно до Правил дорожнього руху України, після проїзду перехрестя вона зупинила вагон та відкрила всі двері і побачила, що до середньої двері підбіг чоловік, який забрав дитину, яку, як з`ясувалося, батьки забули під час виходу з трамваю. Будь-яких претензій до неї ніхто не висловлював. Своєї вини не вбачає.

В судовому засіданні апеляційного суду  позивач підтвердила ці пояснення і зазначила, що вона повністю переконалася в тому, що висадка - посадка пасажирів  закінчилася, а тому закрила всі  двері трамваю та почала рух;  за правилами  користування електротранспортом, пасажири з дітьми повинні заходити до трамваю та виходити з нього на передні двері, чого  батьки дитини не дотрималися. Крім того, зі слів пасажирів вона зрозуміла, що насправді батьки дитини виходили з трамваю та забули дитину всередині  і вона не встигла вийти. 

Такі ж пояснення були надані у суді першої інстанції  і  кондуктором ОСОБА_12 , яка була безпосереднього допитана судом першої інстанції.
         Закон вимагає,  що  при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

        Колегія суддів вважає, що  з  урахуванням наведених обставин справи, представлених доказів на норм матеріального права,    суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінив представлені сторонами  матеріали за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів,  оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та дійшов обгрунтованого висновку про  задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом  визнання   неправомірним та скасування наказу № 194 від 12 жовтня 2018 року, оскільки   суду першої інстанції не представлено достатніх та достовірних доказів того, що ОСОБА_1   почала рух травмаю, не переконавшись в тому,   чи  закінчився вихід та вхід пасажирів, і такі порушення трудової дисципліни давали   відповідачу  підстави  стверджувати про обґрунтованість скарги пасажира та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

        Матеріали справи вказують на те, що про обставини, що виникли 06 жовтня 2018 року  з участю ОСОБА_1   третя особа  ОСОБА_2 усно повідомила Контактний центр міста Маріуполя; письмової скарги до КП «МТТУ» відносно водія ОСОБА_1   вона не подавала; письмові пояснення щодо  знаходження дитини у трамваї без батьків дала КП «МТТУ»   тільки 09 лютого 2019 року за вимогами відповідача.

         Отже, суд першої інстанції   ухвалив  правильне рішення, оскільки висновки викладені  КП «МТТУ» у наказі  від 12 жовтня 2018 року №194    щодо    обґрунтованої  скарги зі сторони пасажира 06 жовтня 2018 року,   як підстава для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, є недоведеними.

         Нових доказів чи обставин, які не були предметом розгляду у суді  першої інстанції та могли вплинути  на  рішення суду   КП «МТТУ»   не надано і суду апеляційної інстанції.
        Доводи   наведені   КП «МТТУ»  в обґрунтування  апеляційної  скарги про неправильне  застосування судом при вирішенні спору норм  законодавства України про працю і, зокрема, ст.139 КзПП України  та відсутність висновків про конкретно порушенні відповідачем норми права,  є безпідставними, оскільки в  судовому рішенні проведено аналіз дій  ОСОБА_1 відносно дотримання всіх  положень  трудового законодавства та, з урахуванням   представлених доказів та конкретних обставин справи, зроблено  висновок  про   відсутність в діях позивача порушень  своїх обов`язків. Ці доводи не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні  відповідачем  норм матеріального та процесуального права й не вплинули на правильне вирішення справи.
        Посилання відповідача  на те, що судом  в повній мірі не  взяті до уваги  пояснення свідка ОСОБА_8   колегія суддів  до уваги не приймає, оскільки з рішення суду та матеріалів справи вбачається, що вказаний свідок безпосередньо була допитана в судовому засідання про відомі їй обставини  06 жовтня 2018 року і її поясненням, разом з іншими доказами, дана відповідна оцінка судом першої інстанції.

         Відповідно ст. 12 ЦПК України  цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

         Крім того, за вимогами ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

         Цих вимог цивільного процесуального права суд першої інстанції дотримався

         Що стосується пояснень свідка ОСОБА_6 щодо обставин залишення дитини у трамваї та наступних дій  водія ОСОБА_1 ,     на що мається посилання відповідача в апеляційній скарзі,  то   за  умов, що це батько дитини  доля якої йому не байдужа,  в повній мірі     не можна визнати   об`єктивними та  безспірними. 

         В апеляційній скарзі   КП «МТТУ»   вказує, що порушення посадової інструкції водія трамваю ОСОБА_1 приводять до збільшення кількості скарг до контакт-центру м. Маріуполя та негативно відображаються на діловій репутації відповідача. 

         Однак, ці обставини на переконання колегії суддів, не є підставою для  скасування  рішення суду та відмову  ОСОБА_1 у позові, оскільки  у справі  були вивчені  конкретні обставини    і за результатами їх дослідження зроблено   правильний  висновок  про  те, що наказ № 194 від 12 жовтня 2018 року    про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності   у вигляді догани   із позбавленням 100% премії  по усім показникам  за жовтень 2018 року, є незаконним.
        Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
        Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи за позовними вимогами  ОСОБА_1 , відповідні їм правовідносини, поясненням сторін  та наданим доказам у своїй сукупності дав належну оцінку. Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги ст.ст. 89, 263-264 ЦПК України, вірно визначив доведеність факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку,   на підставі чого дійшов обґрунтованого висновку про  задоволення  позову ОСОБА_1 , скасування, як незаконного, наказу про притягнення  позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки    обставини, що мали місце 06 жовтня 2018 року не свідчать в даному випадку  про  порушення  позивачем    правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції, які були підставою для оголошення ОСОБА_1 догани з позбавленням    100% премії, за всіма показниками, за жовтень 2018 року.
        Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
        Відповідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга  відповідача  - КП  «МТТУ» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Дата складення повного судового рішення     07  лютого    2020 року.

Судді:                                                                                                               Л.М. Кочегарова 

                                                                                                                           С.А. Зайцева

                                                                                                                           Т.Б. Ткаченко