П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 р.	 	м. Одеса Справа № 420/7050/19	
Категорія: 105000000                                                                                                      
                                                                                                                                    Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К. О..
                                                                                                                                    Час і місце ухвалення: м. Одеса      

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                  –  Ступакової І. Г.                 
     
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року за матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними дій державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чистова Д.С. та скасування постанов від 01.11.2019р. про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження в сумі 400,00грн. та від 01.11.2019р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 8346,00грн.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року позовну заяву  повернуто позивачеві.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильно встановлені обставини справи та порушення норм права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на вимогу суду першої інстанції позивачем усунуто недоліки позову та надано оригінал виписки від 22.11.2019 року з медичної карти, яка підтверджує її хворий стан та поважність причин пропуску строку.
У відповідності до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції, виходив з того, що позивач пропустив передбачений Кодексом адміністративного судочинства України десятиденний строк звернення до суду, для оскарження постанов, та ним на виконання вимог ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху не надано доказів поважності причин пропуску цього строку.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного
Відповідно до пункту 1 частини другої  статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
За приписами ч. 1  ст. 121 КАС України  суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Частиною першою  статті 123 КАС України  передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до частини другої  статті 123 КАС України  якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
З аналізу наведеної норми вбачається, що необхідною умовою для поновлення строку на звернення до суду є поважність причин його пропуску.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними документами.
Аналіз вищезазначених приписів свідчить, що повернення позову позивачу у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та визнання причин пропуску строку не поважними, може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, та з`ясування причин пропуску цього строку.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.171 КАС України cуддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Тобто суд першої інстанції повинен встановити дату (час), коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права; встановити дату (час), коли особа звернулася до суду (подала позов); з`ясувати, чи в межах передбаченого законодавством строку особа звернулася до суду; якщо строк звернення порушено, з`ясувати причини пропуску цього строку та визначити, чи є ці причини поважними.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем про дату отримання оскаржуваних постанов не зазначено.
В свою чергу, апелянтом на адресу Пятого апеляційного адміністративного суду надано конверт про отримання поштового відправлення від Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, з якого згідно штрих коду (6509106492664) вбачається, що датою отримання оскаржуваних постанов є 08.11.2019 року, натомість при вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із даним адміністративним позовом та наявності підстав для визнання поважними причин пропуску такого строку, строк звернення до суду обраховано з дати винесення оскаржуваних постанов, а саме з 01.11.2019 року.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що повертаючи позовну заяву з підстав пропуску строку у зв`язку з ненадання належних доказів поважності причин пропуску строку, суд першої інстанції зазначив, що надана виписка від 22.11.2019 року з медичної карти не оформлена належним чином, не містить інформації про період та заклад перебування ОСОБА_1 на лікуванні та на якому саме лікуванні амбулаторному або стаціонарному.
Однак, з виписки від 22.11.2019 року з медичної карти вбачається, що позивач 12.11.2019 року звернулася до невропатолога, їй виписано лікування та встановлено діагноз, при цьому дана виписка містить печатку та підпис лікаря.
Колегія суддів зауважує, що у разі виникнення сумнівів щодо наданих доказів та наявної в них інформації, суд, реалізовуючи принцип офіційного зясування обставин у справі, мав можливість витребувати у позивача додаткові докази для перевірки зазначених у них фактів.
При цьому, колегія суддів також зазначає, що судом першої інстанції не враховано суб`єктний склад даних спірних правовідносин, в розумінні віку позивача, наявності у неї статусу інвалідності ІІ групи та стану її здоров`я.  
Враховуючи зазначене, та з з огляду на матеріали, додані до позовної заяви, колегія суддів зазначає про передчасність висновку суду першої інстанції про пропущення позивачем строку звернення до суду, оскільки суд першої інстанції не з`ясував, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, не перевірив причини пропуску позивачем строку звернення до суду; не звернув увагу, не дав правової оцінки, чи може зазначена підстава вважатися поважною в сенсі вирішення питання про можливість поновлення строку звернення до суду.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що суд не повинен тлумачити положення  КАС України  щодо строків звернення до адміністративного суду у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі. Адміністративний суд керуючись принципом верховенства права, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості. Суд має спрямовувати своє провадження на досягнення справедливості, що і є правосуддям.
Згідно частини 1  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.
Відповідно до частин 1 та 2  ст. 6 КАС України  суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Прецедентна практика ЄСПЛ виходить з того, що при реалізації пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Водночас, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.
Так, Європейський суд з прав людини у п.27 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (Заява № 24402/02) зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.
За таких    обставин,    суд    першої    інстанції    передчасно    виніс    оскаржувану    ухвалу, у    зв`язку    з    чим    вона    підлягає    скасуванню.
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим, на підставі ст. 320 КАС України, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 272,  287,  294,  308,  312,  315,  320,  321,  322,  325,  327,  328,  329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України  не підлягає касаційному оскарженню.
                                                                     Повний текст постанови складено та підписано 03 березня 2020 року  . 

Головуючий суддя:                                                                                            О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                                 А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                                 І. Г. Ступакова