КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                               
Справа № 758/12550/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/392/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
22 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
     колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ
   Київського апеляційного суду в складі:
                                                                                                                 
                                           головуючого     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,                                                                                                                                                                              
                                         при секретарі      Маштаковій Т.Ф.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Подільської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Ларіонової Л.М.,-    
 
встановила:
 
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.
З урахуванням уточнень просив: визнати за ним право власності на майно після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; Витребувати в Подільській районній в м. Києві державній адміністрації належним чином засвідчені копії правовстановлюючих документів на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; Витребувати від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 вересня 2016 року ОСОБА_2 склав заповіт, за яким усе своє майно заповів ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 . 
11 квітня 2017 року ОСОБА_1 подав до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Утім 15 вересня 2017 року державним нотаріусом була видана відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно та його державну реєстрацію. 
Позивач зазначає, що за життя ОСОБА_2 втратив свідоцтво про приватизацію № НОМЕР_1 від 04 серпня 2011 року, яке і було правовстановлюючим документом.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу Подільська районна в м. Києві державна адміністрація зазначила, що позовна заява суперечить нормам чинного законодавства.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.
Представник Подільської РДА в м. Києві проти апеляційної скарги заперечила.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що спірна квартира не була зареєстрована спадкодавцем у встановленому законом порядку, а відтак не входить до складу спадщини.
Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.
З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2016 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Майданником І.В. за реєстровим № 7-642, за яким заповів ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що буде йому належати на день його смерті та на що він за законом матиме право. 
Згідно свідоцтва про смерть,виданого Подільським РВ ДРАЦС у          м. Києві 07 квітня 2017 року, ОСОБА_2 помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві.
Відповідно до копії розпорядження Подільської РДА в м. Києві від 04 серпня 2011 року № НОМЕР_1, задоволено прохання наймача ОСОБА_2 відносно квартири, в якій він мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , та вирішено передати вказану квартиру в приватну власність, а відділу з питань майна комунальної власності РДА - оформити свідоцтво про право власності на житло у 10-денний термін.
Згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації КВ-2016 № 38720 від 27 вересня 2016 року квартира АДРЕСА_2 на праві власності не зареєстрована.
Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 94092891, станом на 09 серпня 2017 року відомості про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 відсутні. 
Згідно довідки форми № 3, виданої житловим органом 06 жовтня 2016 року за вих. № 3046, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрованим значиться ОСОБА_2 як власник особового рахунку.
Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Майданника І.В. від 15 вересня 2017 року № 5155/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру.
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_3 зазначив, що за життя ОСОБА_2 втратив свідоцтво про приватизацію № НОМЕР_1 від 04 серпня 2011 року. Враховуючи наявність заповіту, за яким ОСОБА_2 заповів усе своє майно ОСОБА_3 , та відсутність можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу, позивач просить визнати за ним право власності на спірну квартиру в судовому порядку.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України).
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
Згідно ч. 1, ч. 3 ст.  3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, яка діяла станом на 2011 рік) державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.
Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до п. 7, п. 8 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін`юст.
Орган державної реєстрації прав, нотаріус приймає заяви про державну реєстрацію в порядку черговості їх надходження шляхом реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу їх реєстрації.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Отже, на відміну від об`єктів цивільних прав (речей, майна, майнових прав тощо), об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, в тому числі об`єкти цивільних прав, які належали особі на час смерті, право власності або права за договором, якщо ці права не пов`язані з особою спадкодавця.
Вбачається, що на час передачі спірної квартири у власність ОСОБА_2 , чинне законодавство передбачало обов`язкову державну реєстрацію прав на нерухоме майно.
Утім ОСОБА_2 не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право на квартиру, відтак спірна квартира не входить до складу спадщини.
Висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є правильним і обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги про те, що обов`язок державної реєстрації виникає у Подільської РДА у м. Києві, а не в померлого, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не ґрунтуються на нормах законодавства.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 не міг зареєструвати право на квартиру, через втрату свідоцтва про приватизацію та свідоцтва про право власності, колегія суддів оцінює критично, оскільки за життя ОСОБА_2 мав можливість отримати дублікати втрачених документів.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 25 березня 2019 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-                
 
   постановила:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 03 лютого 2020 року.

 
 
Головуючий                                                                                       Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                 О.Ф. Лапчевська

 
 
                                                                                                            С.Г. Музичко