Справа № 162/926/19 	Головуючий у 1 інстанції: Гладіч Н. І. 	
Провадження № 22-ц/802/189/20  Категорія: 84 	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
20 лютого 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я., 
з участю: 
секретаря судового засідання Вергуна Т. С., 
представника позивача адвоката Грибан Ж. В.,
представників відповідача Приватного підприємства «Луцьксервіс» Мартинюка С. І., Книша С. В., Лавренюка Б. О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до Любешівської селищної ради Волинської області, Приватного підприємства «Луцьксервіс» про визнання незаконними та скасування рішень Любешівської селищної ради Волинської області, визнання недійсними результатів земельних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування запису про його реєстрацію за апеляційною скаргою позивача  ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Грибан Жанною Володимирівною, на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2019 року,  

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Любешівської селищної ради Волинської області, Приватного підприємства «Луцьксервіс» про визнання незаконними та скасування рішень Любешівської селищної ради Волинської області, визнання недійсними результатів земельних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування запису про його реєстрацію.
Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2019 року у відкритті провадження у даній справі відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та роз`яснено позивачу, що позовні вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства та за предметною підсудністю відносяться до компетенції Господарського суду Волинської області.
Не погодившись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_1  через свого представника адвоката Грибан Ж. В. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що учасниками цивільних відносин та суб`єктами права власності є фізичні особи (ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 318 ЦК України). Цивільний кодекс України окремо не визначає такий суб`єкт права власності, як фізична особа-підприємець, набуття такого статусу дозволяє лише здійснювати господарську діяльність. Незалежно від того, який статус у подальшому фізична особа обере для себе, у тому числі і у разі прийняття рішення про здійснення будь-якої діяльності (підприємницької або незалежної професійної), суб`єктом права власності виступає саме фізична особа, а не підприємець. Вказує, що на підставі ст. 51 ЦК України до фізичних осіб-підприємців необхідно застосовувати норми спеціального (господарського) законодавства, якщо предметом регулювання є їх підприємницька діяльність. Натомість, необхідно брати до уваги норми цивільного законодавства, якщо предмет регулювання виходить за межі підприємницької діяльності, зачіпаючи приватні інтереси суб`єкта, та в повній мірі врегульовується нормами цивільного законодавства. А тому вважає висновок суду першої інстанції про те, що з доданих до позовної заяви матеріалів убачається, що спір виник з приводу оскарження рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсними результатів земельних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, де позивач виступав як ФОП, є помилковим.
Таким чином, покликаючись на порушення норм процесуального права, особа, яка подала апеляційну скаргу, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідач ПП «Луцьксервіс» подав відзив на апеляційну скаргу в даній справі, в якому вказує, що ОСОБА_1 у даній справі оспорюється рішення Любешівської селищної ради Волинської області від 03.04.2015 та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки (у формі аукціону) від 24.07.2015, укладений між відповідачами. Станом на 03.04.2015, 24.07.2015 та включно по 20.11.2019 ОСОБА_1 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем. Таким чином, ОСОБА_1 не є стороною оскаржуваного договору купівлі-продажу від 24.07.2015, однак брав участь у аукціоні саме як фізична особа-підприємець, тобто у випадку його перемоги, з огляду на цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для обслуговування гаражно-складських приміщень), мав законні очікування використовувати земельну ділянку виключно у підприємницькій діяльності. Вказує, що посилання представника ОСОБА_1 в тексті апеляційної скарги не те, що нерухоме майно має реєструватись саме за фізичною особо, а не фізичною особою-підприємцем, не має правового значення з огляду на предмет спору і статус позивача саме у цих правовідносинах (у межах проведеного аукціону від 23.07.2015) та суб`єктний склад відповідачів між якими виникли взаємні права та обов`язки (юридичних осіб).
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача адвокат Грибан Ж. В. підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав. 
Представники відповідача Приватного підприємства «Луцьксервіс» Мартинюк С. І.,  Книш С. В. ,  Лавренюк Б. О.  апеляційну скаргу не визнали та просили залишити її без задоволення.

Інші особи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені судом про час та місце судового розгляду.
Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як фізична особа-підприємець неправильно обрав спосіб звернення до суду за захистом свого права, оскільки за суб`єктним складом та предметом спору викладені у позовній заяві спірні правовідносини не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду, не вказуючи статусу фізичної особи-підприємця. Однак, з доданих до позовної заяви матеріалів убачається, що спір виник з приводу оскаржень рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсними результатів земельних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, де позивач виступав як ФОП, на спірній земельній ділянці здійснюється господарська діяльність.
З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.
Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.
ГПК України установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункти 6, 10, 15 частини першої статті 20 цього Кодексу).
Юрисдикція господарського суду поширюється на спір, що виник між сторонами, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Таким чином, критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ
В даній справі позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, не вказуючи статусу фізичної особи-підприємця.
Позивач оспорює рішення Любешівської селищної ради Волинської області від 22.03.2013 № 24/3 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні» та від 03.04.2015 № 39/30 «Про затвердження звіту про оцінку земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продажу її у власність на земельних торгах (у формі аукціону)», результати земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0723155100:01:001:1524, нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу тієї ж земельної ділянки (у формі аукціону) від 24.07.2015, укладений між відповідачами (а.с. 128, 25, 129, 26-27).
З протоколу № 42/03 земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки від 24.07.2015 учасниками торгів (лот 01) земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0723155100:01:001:1524, площа 0,2956 га, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для обслуговування гаражно-складських приміщень), були, зокрема ПП «Луцьксервіс» (відповідач у даній справі) та ФОП ОСОБА_1 Переможцем торгів стало ПП «Луцьксервіс».
Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки (у формі аукціону) від 24.07.2015, укладеного між відповідачами на підставі рішення Любешівської селищної ради Волинської області від 03.04.2015 № 42/03, протоколу № 42/03 земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки від 24.07.2015 продавець (Любешівська селищна рада Любешівського району Волинської області) зобов`язався передати у власність, а покупець (ПП «Луцьксервіс») прийняти вказану земельну ділянку кадастровий номер 0723155100:01:001:1524.
З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.11.2019 встановлено, що ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 05.11.2002 по 20.11.2019.
Позов у даній справі подано 06.12.2019, однак станом на час винесення оскаржуваних рішень Любешівською селищною радою Волинської області від 22.03.2013 № 24/3 та від 03.04.2015 № 39/30, станом на 24.07.2015 - день проведення торгів та укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки (у формі аукціону) ОСОБА_1 був фізичною особою-підприємцем.
ОСОБА_1 брав участь у аукціоні саме як фізична особа-підприємець, тобто у випадку його перемоги, з огляду на цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для обслуговування гаражно-складських приміщень), мав законні очікування використовувати земельну ділянку кадастровий номер 0723155100:01:001:1524 виключно у підприємницькій діяльності.
Суд першої інстанції підставно взяв до уваги, що в провадженні Господарського суду Волинської області перебуває справа № 903/882/19 за позовом приватного підприємства «Луцьксервіс» до ФОП ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Між ПП «Луцьксервіс» та ФОП ОСОБА_1 виник спір у зв`язку з здійсненням господарської діяльності ПП «Луцьксервіс», як власника земельної ділянки кадастровий номер 0723155100:01:001:1524 та сусіднього землекористувача ФОП ОСОБА_1 , що володіє земельною ділянкою кадастровий № 0723155100:01:001:2045, який чинить перешкоди у користування своїм майном Приватному підприємству «Луцьксервіс», забудувавши земельну ділянку та огородивши її бетонним парканом з єдиним входом. В даній справі адвокатом Грибан Ж. В. також висловлювалась позиція щодо підсудності справи Любешівському районному суду Волинської області у зв`язку з втратою ОСОБА_1 статусу підприємця, яка була відхилена судом.
На підставі викладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що спір, який виник між сторонами у даній справі, як за суб`єктним складом, так і за змістом спірних правовідносин, належить до юрисдикції господарських судів, тому такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Доводи апеляційної скарги не діють підстав для висновку про неправильне застосування норм процесуального права.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України). За ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України). 
На підставі наведеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Грибан Жанною Володимирівною, залишити без задоволення.
Ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2019 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 25 лютого 2020 року.

Головуючий 

Судді