КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
Справа № 755/2375/18                                      Головуючий у 1 інстанції: Савлук Т.В.
Провадження № 22-ц/824/3130/2020                          Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 лютого 2020 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
 
в с т а н о в и в:
 
В січні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 27 листопада 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 неналежним чином виконував зобов`язання, АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з нього заборгованість, яка відповідно до наданого розрахунку станом на 16 грудня 2018 року становить 21 559,07  грн., з яких: 2084,13 грн. - заборгованість за кредитом, 10092,16 грн. - заборгованість за процентами, 7879,97 грн. - заборгованість за пенею, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1002,81 грн. - штраф (процентна складова).
Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором від 27 листопада 2014 року в сумі 2084,13 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.
В іншій частині вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати вказане рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та неустойкою й ухвалити задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.   На думку апелянта, суд помилково відмовив у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за процентами та неустойки, пославшись на те, що АТ КБ «Приватбанк» підвищувало розмір процентної ставки за кредитом. Звертає увагу на те, що договір кредиту є оплатним, відповідач не оспорював умови договору та розмір заборгованості. Встановивши, що банк надавав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд не мав підстав для відмови у задоволенні вимог банку про стягнення процентів. Також, вважає, що суд безпідставно відмовив у стягненні пені та штрафів, пославшись на те, що це є одним видом відповідальності за одне і теж порушення, тим самим звільнив боржника від відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи,  27 листопада 2014 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг.  
Відповідно до наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованість ОСОБА_1 станом на 16 грудня 2018 року становить 21 559,07  грн., з яких: 2084,13 грн. - заборгованість за кредитом, 10092,16 грн. - заборгованість за процентами, 7879,97 грн. - заборгованість за пенею, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1002,81 грн. - штраф (процентна складова).
Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк»  та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом в розмірі 2084,13 грн. В іншій частині вимог АТ КБ «ПриватБанк»  суд відмовив.
Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що ОСОБА_1 , підписавши заяву від 27 листопада 2014 року, приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 здійснював зняття коштів з карткового рахунку. Отже, з ОСОБА_1 на користь банку підлягає сума заборгованості за кредитом в сумі 2084,13 грн. АТ КБ «ПриватБанк» неправомірно збільшило розмір процентної ставки за кредитом з 01 червня 2015 року, штраф та пеня передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг за одне і те ж порушення, а тому, підстави для стягнення з відповідача заборгованості по процентам, пені та штрафам відсутні.
Колегія суддів не може погодитися з таким висновками суду першої інстанції. Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що є підставою для виходу за межі апеляційної скарги. 
 Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 27 листопада 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом.
На підтвердження умов кредитування АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача  ОСОБА_1 проприєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості та копію паспорта ОСОБА_1 .
Разом з тим, вказані документи не підтверджують  умов кредитування та наявності заборгованості у визначеному позивачем розмірі.
Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_1 
Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача ОСОБА_1 , його контактну інформацію. 
Анкета-заява не містить даних про умови кредитування. 
В нижній частині анкети-заяви відсутні відмітки, яку саме картку просив оформити заявник:   карту «Універсальну», карту для виплат, карту класу Gold, преміальну карту, ідентифікацію з паспортом,  а також бажаного кредитного ліміту.
03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом  АТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт  та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника,  не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами  шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Також надані АТ «КБ «Приватбанк» документи не підтверджують факту видачі кредиту. 
АТ «КБ «Приватбанк»  не було надано виписки з рахунку відповідача або інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач знімав кошти з кредитної картки або оплачував за допомогою неї товари та послуги.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості є відображенням зведених позивачем даних щодо облікованого банком розміру заборгованості по різним складовим  . 
Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для  задоволення позовних вимог АТ «КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1   заборгованості по кредитному договору.
Доводи апеляційної скарги представника АТ КБ «Приватбанк» не спростовують висновків суду першої інстанції.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», залишити без задоволення.
Скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити в позові Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Дані про учасників справи: 
Акціонерне товариствоКомерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, код ЄДРПОУ 14360570,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 18 лютого 2020 року. 

Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Оніщук М.І.
 
                                                                                Крижанівська Г.В.