УХВАЛА

27 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/8397/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 (у складі колегії суддів: Хрипун О.О. (головуючий), Агрикова О.В., Чорногуз М.Г.) про повернення апеляційної скарги
за заявою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення 
у справі № 910/8397/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Австро-Угорська лізингова компанія»
до Комунального підприємства «Київський метрополітен»,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Київської міської ради, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської державної адміністрації,
за участю Прокуратури міста Києва,
про стягнення 2   705   379   935,83 грн, розірвання договору та витребування майна;
за зустрічним позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Австро-Угорська лізингова компанія»
про визнання недійсним пункту договору,
ВСТАНОВИВ: 
03.02.2020 Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - ГУ ДКС) подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Північний апеляційний господарський суд касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 у справі №910/8397/16.
Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.02.2020 справу № 910/8397/16 передано на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Берднік І.С. - головуючий, Міщенко І.С., Суховий В.Г.
08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Касаційну скаргу оформлено з дотриманням вимог, установлених статтями 290, 291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК; у редакції, чинній до 08.02.2020).
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДКС на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019, Суд виходить із такого.
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках -  на касаційне оскарження судового рішення. 
Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995  державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: Levages Prestations Services v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).
За змістом пункту 2 частини 2 статті 293 ГПК у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За приписами абзацу 4 частини 2 статті 293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні  фільтри, закріплені в пункті 2 частини 2, абзаці 4 частини 2 статті 293 ГПК, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.
Перевіривши матеріали касаційної скарги ГУ ДКС, Суд дійшов таких висновків.
У провадженні Господарського суду міста Києва знаходилася справа №910/8397/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Австро-Угорська лізингова компанія» до Комунального підприємства «Київський метрополітен», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Київська міська рада, Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київська міська державна адміністрація, за участю Прокуратури міста Києва, про стягнення 2   705   379   935,83 грн, розірвання договору та витребування майна; за зустрічним позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Австро-Угорська лізингова компанія» про визнання недійсним пункту договору.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 задоволено клопотання Комунального підприємства «Київський метрополітен» про врахування суми погашення заборгованості; задоволено заяву Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення у справі №      910/8397/16; затверджено мирову угоду у справі №       910/8397/16, укладену 20.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Австро-Угорська Лізингова Компанія» та Комунальним підприємством «Київський метрополітен» на стадії виконання судового рішення.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ГУ ДКС звернулося до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2019.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 апеляційну скаргу ГУ ДКС було повернуто скаржникові на підставі пункту 1 частини 5 статті 260 ГПК - у зв`язку із тим, що скаргу не було підписано.  
ГУ ДКС звернулося до суду із касаційною скаргою, у якій просить ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 скасувати. 
Вимоги касаційної скарги ГУ ДКС обґрунтовує тим, що повернуту скаржникові апеляційну скаргу було підписано електронним цифровим підписом.
Як установлено Судом, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 апеляційну скаргу ГУ ДКС було повернуто скаржникові у зв`язку із тим, що апеляційну скаргу не було власноручно підписано скаржником.  
Відповідно до частини 1 статті 258 ГПК апеляційна скарга подається у письмовій формі.
Згідно з частиною 8 статті 42 ГПК якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
За змістом пунктом 1 частини 5 статті 260 ГПК апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо така скарга не підписана.
Постановляючи ухвалу від 17.12.2019 про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанцій виходив із того, що ГУ ДКС подало до суду завірену відділом діловодства ГУ ДКС паперову копію апеляційної скарги, що не містила  власноручного підпису начальника ГУ ДКС  Т. Грицун (а.с. 247-250 т.17).
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд апеляційної інстанції керувався нормами статей 42, 258, 260 ГПК і правильне застосування судом цих норм при постановленні оскарженої ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів у суду касаційної інстанції. 
Доводів, зважаючи на які касаційний суд міг би визнати, що його рішення за наслідками розгляду касаційної скарги ГУ ДКС матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, касаційна скарга ГУ ДКС не містить. 
Ураховуючи зазначене, а також приписи пункту 2 частини 2, абзацу 4 частини 2 статті 293 ГПК, Суд дійшов висновку про визнання касаційної скарги ГУ ДКС  необґрунтованою і про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №910/8397/16.
Заявлене ГУ ДКС клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження Суд залишає без розгляду, оскільки наявні передбачені процесуальним законом підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
Судом також взято до уваги, що ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019, від 10.01.2020 у справі № 910/8397/16 Державній казначейській службі України і ГУ ДКС було поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 28.11.2019;  відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Державної казначейської служби України і ГУ ДКС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2019; об`єднано зазначені апеляційні скарги в одне апеляційне провадження.
Ураховуючи наведені обставини, Суд звертає увагу ГУ ДКС на необхідність добросовісно користуватися процесуальними правами і не допускати зловживань цими правами.  
Керуючись статтями 234, 235 пунктом 2 частини 2, абзацом 4 частини 2 статті 293 ГПК (у редакції, чинній до 08.02.2020), Суд

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/8397/16 за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019.
2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами на 25 аркушах (у тому числі оригінал платіжного доручення про сплату судового збору від 03.02.2020 № 44 на суму 2 102,00 грн) надіслати скаржникові.
3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя          І. С. Берднік

Судді:          І. С. Міщенко

                                                                                                       В. Г. Суховий