ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2093/20 Справа № 212/7303/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гринь Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Барильської А.П.,
суддів – Бондар Я.М., Зубакової В.П.
секретар судового засідання:  Чубіна А.В.
сторони:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року, яке постановлено суддею Гринем Н.Г. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 29 жовтня 2019 року, -
ВСТАНОВИВ:
В квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі батька у вихованні дитини та вільному спілкуванні з дитиною.
В обґрунтування позову зазначено, що 06 липня 2013 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у сторін народилась донька  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22 червня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу їх донька ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  стала проживати з відповідачем. Фактично з самого моменту розлучення у нього з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватись штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживають разом із його донькою, стосовно неможливості його нормального спілкування з донькою. Всі його намагання, з моменту розлучення, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому зустрічатись з донькою. Позивач прагне налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь в її вихованні, утриманні, однак на сьогоднішній день його права, як батька, порушені, у зв`язку з чим за захистом своїх батьківських прав він вимушений звернутися до суду.Тому просив суд зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою; визначити наступні способи участі у вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисте спілкування: побачення два рази на тиждень: у суботу та неділю з 12.00 до 18.00 год. за місцем навчання доньки або за місцем її проживання, перебування; спільний відпочинок: першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком; необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з донькою або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком; в день його побачення з донькою, він має право забирати доньку з дому/школи особисто; зобов`язати ОСОБА_2 за два дні до дня його зустрічі з донькою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року позов задоволено частково.
Визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: періодичність зустрічей: один раз на тиждень; тривалість зустрічей: субота або неділя - з 15-00 години до 18-00 години у присутності матері дитини ОСОБА_2 .
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції та доповнення резолютивної частини рішення суду наступним реченням: «Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди батьку ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою та прийнятті участі у її вихованні», визнати участь батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_3 наступним чином: тривалість зустрічей: субота або неділя з 12-00 годин до 18-00 годин за місцем навчання, проживання, перебування дитини без присутності матері ОСОБА_2 , спільний відпочинок: першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком.
Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази, які б свідчили про те, що позивач зловживає спиртними напоями.
Апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутній висновок Покровської районної у місті ради та інші матеріали комісії з розгляду питання про визначення порядку участі у вихованні та спілкування з донькою.
ОСОБА_1 зазначає про те, що встановлений судом спосіб його участі у вихованні і спілкуванні з донькою в 3 години на тиждень у присутності матері дитини не може в повній мірі встановити контакт батька з дитиною, оскільки безпосередня участь позивача, як батька, у вихованні доньки, регулярне спілкування між ними без присутності матері буде відповідати перш за все інтересам доньки. 
Крім того позивач звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було допитано в якості свідка мати позивача ОСОБА_5 
Також ОСОБА_1 зазначає про те, що суд першої інстанції дійшовши висновку про задоволення позову в частині зобов`язання відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з донькою, відмовив у задоволенні цих позовних вимог. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, відповідача ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_7 , які кожен окремо, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.12.2013 року (а.с.7).
Відповідно до рішенням Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу №317 від 15 серпня 2018 року, визначено спосіб участі батька – ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щотижня у суботу або неділю з 15.00 год. до 18.00 год. у присутності матері дитини (а.с.8)
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що після розірвання шлюбу відповідач чинить йому перешкоди в здійсненні ним прав та обов`язків у відношенні їх дитини, а саме: не дає змоги спілкуватися із донькою та приймати участь у її вихованні. 
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача та визначення позивачу способу і порядку участі у спілкуванні та вихованні доньки.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача в частині визначення позивачу способу участі у спілкуванні та вихованні доньки, однак не може погодитись з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача не чинити перешкод у спілкуванні позивача з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в частині порядку зустрічі ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в присутності матері дитини ОСОБА_2 , з огляду на наступне.
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно статті 9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Статтею 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Згідно із статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема, він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.
Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 731/171/17 та у Постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 237/4742/17
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
На думку колегії суддів, повно та всебічно встановивши фактичні обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, врахувавши інтереси дитини, її вік, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та встановив спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні з донькою ОСОБА_3 26 листопада 2013 року, шляхом побачень з дитиною один раз на тиждень, тривалістю зустрічей субота або неділя з 15-00 годин до 18-00 годин, який відповідає якнайкращим інтересам дитини.
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги позивача, що судом першої інстанції не було допитано в якості свідка мати позивача ОСОБА_5 , оскільки свідчення, які повинна була надати свідок, виходячи з пояснень позивача в суді апеляційної інстанції, не мають правового значення для вирішення справи.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги позивача, про те, що в матеріалах справи відсутній висновок Покровської районної у місті ради та інші матеріали комісії з розгляду питання про визначення порядку участі у вихованні та спілкування з донькою, оскільки матеріали справи містять Рішення Покровської районної в місті ради №317 від 15 серпня 2018 року «Про визначення ОСОБА_1 порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3 " (а.с 8).
Колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що встановлений судом спосіб його участі у вихованні і спілкуванні з донькою в 3 години на тиждень у присутності матері дитини не може в повній мірі встановити контакт батька з дитиною, оскільки безпосередня участь позивача, як батька, у вихованні доньки, з огляду на наступне.
Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, який є батьком дитини, піклується про малолітню доньку ОСОБА_3 , та любить її, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною.
Колегія суддів, вирішуючи питання щодо порядку спілкування позивача з малолітньою донькою, приймає до уваги вік дитини, стосунки, які склалися між сторонами, відсутність спільного бажання вирішення ситуації, яка склалася в родині, вважає, що порядок спілкування позивача з донькою не повинні перешкоджати йому разом з дитиною виходити на прогулянку, відвідувати заклади культури, торговельні, розважальні та інші заклади з урахуванням необхідності розвитку дитини, місця для відпочинку та оздоровлення дитини.
На думку колегії суддів, належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою донькою, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з донькою, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом апеляційної інстанції не встановлено та відповідачем не доведено.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що  особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, оскільки законодавством передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 
У зв`язку, з чим колегія суддів вважає за необхідне виключити з третього абзацу резолютивної частини рішення суду текст наступного змісту: «у присутності матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з донькою, відмовив у задоволенні цих позовних вимог, оскільки як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що відповідач чинить позивачу перешкоди в можливості бачитися і спілкуватися з донькою.
Оскільки факт вчинення відповідачем ОСОБА_2 позивачу перешкод у вихованні і спілкуванні з донькою достовірно встановлений, колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову  ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про зобов`язання  ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні  ОСОБА_1  з донькою  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  та прийняття участі в її вихованні підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог, крім того рішення суду підлягає зміні в частині визначення порядку зустрічі ОСОБА_1  з дитиною  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  у присутності матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та виключення з третього абзацу резолютивної частини рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року тексту наступного змісту: «у присутності матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
В іншій частині рішення суду повинно бути залишено без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняття участі в її вихованні скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог.
Рішення суду змінити в частині визначення порядку зустрічі  ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  у присутності матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та виключити з третього абзацу резолютивної частини рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року текст наступного змісту: «у присутності матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 17 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: