П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
04 грудня 2019 року
м. Київ
Справа № 826/11679/18
Провадження № 11-859апп19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року (суддя Донець В. А.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року (судді Губська Л. В., Епель О. В., Степанюк А. Г.) у справі № 826/11679/18 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Кучеренка Євгена Анатолійовича (далі - Держреєстратор) про визнання протиправними й скасування рішеньта
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.   У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держреєстратора, у якому просив:
- визнати протиправними й скасувати рішення відповідача від 28 липня 2017 року з індексними номерами 36370384, 36370142, 36369925, 36369554, 36369195, 36368948, 36368633, 36368358, 36367998, 36367728, якими було скасовано державну реєстрацію права власності позивача на об`єкти нерухомого майна, а саме квартири за номерами 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70 у будинку АДРЕСА_1 (далі - спірні об`єкти нерухомого майна);
- зобов`язати Держреєстратора привести у попередній стан відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Реєстр), а саме відновити записи про право власності ОСОБА_1 на спірні об`єкти нерухомого майна.
2.   На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 08 серпня 2016 року за ним було зареєстровано право приватної власності на спірні об`єкти нерухомого майна на підставі заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 04 липня 2016 року у справі № 202/3999/16-ц. У подальшому 27 та 29 червня 2017 року на підставі ухвали Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2017 року у справі № 202/4228/17 до Реєстру були внесені відомості щодо рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до яких накладено арешти на спірні об`єкти нерухомого майна. Крім цього, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2017 року у справі № 757/26429/17-к на багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу, накладений арешт у кримінальному провадженні.
3.   Проте 28 липня 2017 року Держреєстратор на порушення вимог Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на підставі заяв та документів, що були подані неналежними (невстановленими) заявниками, провів державну реєстрацію скасування права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, що призвело довиключення з Реєстру відомостей про право приватної власності позивача на спірні об`єкти нерухомого майна.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
4.   Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 23 серпня 2018 року відмовив у відкритті провадження в цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
5.   Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 07 листопада 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишив без змін. 
6.   Судові рішення мотивовано тим, що оспорюваним реєстраційним діям передує невирішений у встановленому порядку спір про право цивільне, зокрема про право власності на спірні об`єкти нерухомого майна, при цьому реєстрація права власності є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права. Відтак цей спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог
7.   Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій,  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, на обґрунтування якої зазначив, що суди помилково визначили предметну юрисдикцію спору, оскільки предметом спору у цій справі є владні повноваження Держреєстратора щодо дотримання процедури та порядку внесення запису про скасування права власності на нерухоме майно. Скаржник також указав, що цей спір не стосується права власності на спірне нерухоме майно, підставою для звернення до адміністративного суду з цим позовом є неправомірні дії Держреєстратора як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним реєстраційних дій.
8.   На підставі викладеного ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Позиція інших учасників справи
9.   На час розгляду справи відповідач відзиву на касаційну скаргу не надіслав.
Рух касаційної скарги
10.        Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 21 листопада 2018 року відкрив касаційне провадження в цій справі, а ухвалою від 15 серпня 2019 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 346 КАС України, а саме у зв`язку з оскарженням учасником справи судових рішень з підстав порушення правил предметної юрисдикції. 
11.        Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 18 вересня 2019 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників з огляду на практику Європейського суду з прав людини щодо доцільності розгляду справи на основі письмових доказів у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01). 
Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій
12.        Право власності на спірні об`єкти нерухомого майна було зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 04 липня 2016 року у справі № 202/3999/16-ц за його позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.
13.        Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року у вказаній справі заочне рішення було скасовано та призначено цивільну справу до розгляду в загальному порядку. На час звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду цивільна справа № 202/3999/16-ц передана до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, а спір про право власності не вирішений. 
14.        Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2017 року у справі № 757/26429/17-к накладено арешт на незавершене та завершене самовільне будівництво, окрім житлових приміщень, які належать фізичним особам на праві приватної власності, що здійснюється на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (раніше - АДРЕСА_1, до 15 жовтня 2014 року - 15-Г) з кадастровим номером 1210100000:02:422:0113, яка обліковується за ОСОБА_1 , із забороною розпорядження, користування, укладання попередніх договорів купівлі-продажу та проведення будь-яких будівельних робіт, направлених на створення завершеного об`єкта будівництва. Цю ухвалу постановлено за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України за погодженням прокурора відділу Генеральної прокуратури України у зв`язку із досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні від 06 березня 2013 року № 12013040650001281 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 197-1, частинами першою, четвертою статті 358, статтею 356, частинами першою, третьою, четвертою статті 190, частиною першою статті 194, частинами першою, третьою статті 185, частиною п`ятою статті 191 Кримінального кодексу України.
15.         ОСОБА_1 звернувся до суду у зв`язку з протиправними, на його думку, рішеннями Держреєстратора від 28 липня 2017 року про скасування державної реєстрації його права власності на спірні об`єкти нерухомого майна.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
16.        Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
17.        Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
18.        На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
19.        Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
20.        Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
21.        Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
22.        Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
23.        Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
24.        Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
25.        Як установлено матеріалами справи, позивач звернувся до суду з позовом до Держреєстратора провизнання протиправними й скасування рішень відповідача від 28 липня 2017 року щодо скасування державної реєстрації його права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, а також зобов`язання відповідача відновити записи про право власності ОСОБА_1 на спірні об`єкти нерухомого майна.
26.        Отже, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного, на його думку, права власності на спірні об`єкти нерухомого майна.
27.        При цьому суди попередніх інстанцій установили, що існує невирішений спір про визнання права власності на спірні об`єкти нерухомого майна.
28.        Оскільки в цій справі існує невирішений спір про цивільне право, то подальше оспорювання скасування державної реєстрації цього права не може здійснюватися за правилами адміністративного судочинства у зв`язку з тим, що адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності на об`єкт нерухомого майна.
29.        Механізм визнання права власності на той чи інший об`єкт за певним суб`єктом визначений Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).
30.        Критеріями відмежування справ цивільної (господарської) юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.
31.        Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
32.        Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).
33.        Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
34.        При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
35.        З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що спір у цій справі не може бути розглянутий за правилами адміністративного судочинства, а тому правильно відмовив у відкритті провадження у справі. 
36.        Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня, 30 жовтня, 13 листопада та 11 грудня 2018 року у справах № 806/1641/17 (провадження № 11-696апп18), № 809/973/14 (провадження № 11-858апп18), № 809/649/14 (провадження № 11-859апп18) та № 809/874/14 (провадження № 11-994апп18) відповідно.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
37.        Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
38.        Згідно із частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
39.        Оскільки оскаржувані судові рішення прийнято з додержанням норм процесуального права, а правових висновків судів попередніх інстанцій скаржник не спростував, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                                 О. С. Золотніков
Судді:                                 Н. О. Антонюк                                                            Л. М. Лобойко
                                            Т. О. Анцупова                                                            Н. П. Лященко
                                            С. В. Бакуліна                                                            О. Б. Прокопенко
                                            В. В. Британчук                                                              В. В. Пророк
                                            Ю. Л. Власов                                                                   Л. І. Рогач
                                            М. І. Гриців                                                                 О. М. Ситнік
                                            В. І. Данішевська                                                      О. С. Ткачук
                                            Ж. М. Єленіна                                                              В. Ю. Уркевич
                                            О. Р. Кібенко                                                                    О. Г. Яновська
                                            В. С. Князєв