ПОСТАНОВА
Іменем України

23 січня 2020 року 
Київ
справа №440/1220/19
адміністративне провадження №К/9901/30315/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
розглянув у письмовому провадженні у касаційній інстанції справу №440/1220/19
за позовом   ОСОБА_1 до   Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про   визнання протиправним та скасування наказу, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року (прийняте у складі головуючого судді - Шевяков І.С.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого Жигилія С.П., суддів: Перцової Т.С., Чалаого І.С.), 
у с т а н о в и в :
І. Суть спору:
1. У квітні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач) в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 04 березня 2019 № 157 о/с "По особовому складу" в частині звільнення лейтенанта поліції, інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції м. Кременчука управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Івка К.С. на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" та поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції м. Кременчука управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 05.03.2019.
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив на протиправність винесеного відповідачем наказу в частині його звільнення зі служби в поліції. В позовній заяві, перед початком розгляду справи по суті, позивач стверджував, що йому невідомі причини його звільнення та що підстави для звільнення відсутні. Вказував, що у наказі від 04.03.2019 №157 о/с "По особовому складу" не вказано підстав для звільнення ОСОБА_1 
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у задоволені позовних вимог відмовлено.
4. Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем дотримано вимоги чинного законодавства під час проведення службового розслідування, складення висновку та винесення наказу від 04.03.2019 № 157 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 
IІІ. Провадження в суді касаційної інстанції 
5. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на те, що оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанції було винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки судів не відповідають обставинам справи, просив скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
6. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що в основу висновку службового розслідування покладено матеріали кримінального провадження, оскільки факт вчинення дисциплінарного проступку ґрунтується виключно на обставинах та процесуальних документах саме кримінального провадження № 62018170000000017, однак, враховуючи відсутність обвинувального вироку суду щодо позивача на момент звільнення, позивач вважає його звільнення зі служби в поліції на підставі матеріалів досудового розслідування незаконним.
6.1. Окрім цього, суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги на те, що відповідач не забезпечив моє право на надання письмових пояснень щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку.
7. Відповідач надав заперечення на касаційну скаргу, у якій посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просили залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
ІV. Установлені судами фактичні обставини справи
8. ОСОБА_1 з 18 грудня 2015 року по 04 березня 2019 року проходив службу в Національній поліції, зокрема з 21.12.2015 по 27.02.2016 на посаді поліцейського Головного управління Національної поліції в Полтавській області, та з 27.02.2016 по 04.03.2019 - на посаді інспектора Департаменту патрульної поліції НПУ. Остання займана посада позивача в органах НПУ (у період з 14.02.2019 по 04.03.2019) - інспектор роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією послужного списку ОСОБА_1 /а.с. 134-141/.
9. Наказом начальника Департаменту патрульної поліції НПУ від 29.12.2018 року №5673 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку, зокрема, інспектором роти № 3 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Івком К.С., відповідно до частин 1-4 статті 14, частин 1 та 2 статті 15, частин 1 та 2 статті 17 Дисциплінарного статуту НПУ - призначено службове розслідування, утворено дисциплінарну комісію /пункт 1 даного наказу/ /а.с. 33/.
10. У подальшому, після проведення самого власне розслідування, Дисциплінарна комісія, розглянувши зібрані матеріали, склала висновок службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку відносно окремих працівників БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, зокрема, щодо ОСОБА_1 /а.с. 47-56/. Вказаний висновок затверджено начальником Департаменту патрульної поліції Є.О.Жуковим 01.03.2019.
11. За змістом вказаного висновку, дисциплінарною комісією встановлені наступні обставини.
12. 27.12.2018 року близько 02 години в місті Кременчук по вулиці Першотравневій працівники БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП нанесли тілесні ушкодження громадянину, заволоділи коштами в сумі 1000 євро та вивезли його за межі міста. Встановлено, що поліцейський взводу №2 роти ТОР БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старший сержант поліції Паськевич Павло Іванович та поліцейський взводу №2 роти ТОР БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержант поліції ОСОБА_2, перебуваючи поза службою у цивільному одязі, нанесли тілесні ушкодження громадянину ОСОБА_3 , після чого спільно з інспектором роти №3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Івком Климом Сергійовичем та інспектором роти №3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Шкурапєтом Олексієм Сергійовичем, які перебували на службі, вивезли громадянина на службовому автомобілі за межі міста та заволоділи його коштами.
13. У результаті побиття потерпілий був госпіталізований до нейрохірургічного відділення КНМП "Лікарні інтенсивного лікування "Кременчуцька" з попереднім діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеню, перелом крила клиновидної кістки справа, забій м`яких тканин обличчя, перелом кісток носу".
14. 27.12.2018 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62018170000000017 за ознаками кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена частиною другою статті 187 та частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України.
15. Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 30 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 та інших учасників події було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
16. 12.02.2019 року в ході службового розслідування дисциплінарною комісією ДПП направлено лист за вих. № 2473/41/25/02-2019 до Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№23)" про необхідність надання пояснень в рамках службового розслідування, в тому числі, і позивачем /а.с. 46/.
17. На момент завершення строку проведення службового розслідування, передбаченого ч.2 ст.16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№23)" пояснення позивача на адресу дисциплінарної комісії, вказану в повідомленні, не надходили.
18. За наслідком проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що позивачем, як працівником поліції БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, вчинений дисциплінарний проступок, що виразився в грубому порушенні правил службової етики та допущенні поведінки, яка підриває авторитет як поліцейського, органів Національної поліції України, так і держави в цілому, а саме:
- у порушенні пп.1 та 6 п.1 розділу 3 Посадової інструкції інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції;
-  у порушенні п.2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179;
- у порушенні пунктів 3,6,7,11 частини3 статті 1 розділу 1 Дисциплінарного статуту НПУ, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" .
19. Висновком Дисциплінарної комісії рекомендовано ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
20. За наслідками проведеного службового розслідування наказом ДПП за № 213 від 04.03.2019 "Про застосування до працівників БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП дисциплінарних стягнень" /а.с. 58-60/ на позивача було накладено дисциплінарне стягнення (пункт 1 Наказу) - звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в грубому порушенні правил службової етики та допущенні поведінки, яка підриває авторитет як поліцейського, органів Національної поліції України, так і держави в цілому, а саме в порушенні підпунктів першого та шостого пункту першого розділу 3 Посадової інструкції інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, затвердженою наказом ДПП від 15.08.2018 року №3737, пункту другого розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року № l179, пунктів 3, 6, 7, 11 частини третьої статті першої розділу 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України".
21. Наказ про застосування дисциплінарного стягнення було реалізовано наказом ДПП по особовому складу за № 157 о/с від 04.03.2019 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" /а.с. 133/. 
22. Не погоджуючись із наказом відповідача,   ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування  (в редакції, яка діяла на час вирішення справи в суді першої та апеляційної інстанції)
23. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
24. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII /надалі - Закон № 580-VIII/.
25. Статтею 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
26. Відповідно до статті 7 Закону № 580-VIII, обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування. Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання. У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності. У разі виявлення таких дій поліцейський зобов`язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування відповідних злочинів, вчинених поліцейськими.
27. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
28. Пунктом 1 та 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VІІІ встановлено, що поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
29. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
30. Наказом МВС від 09.11.2016 за № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (Правила № 1179), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.
31. Пунктом 1 розділу 1 Правил № 1179 встановлено, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
32. Відповідно до пункту 2 розділу 2 Правил № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено: сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.
33. Згідно з пунктами 3 та 4 Правил № 1179, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.
34. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
35. Частиною 1, 2 статті 19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
36. Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
37. У відповідності до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
38. Пунктами 3, 6, 7, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.
39. Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
40. Відповідно до статті 11  Дисциплінарного статуту, поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
41. Приписами частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
42. Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту,  з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
43. Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
44. Відповідно до частини 2 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 № 893, службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.
45. Пунктом 2 та 3 розділу 7 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.
46. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт довільної форми, що підписується працівником кадрового підрозділу та іншими присутніми під час відмови особами, який долучається до особової справи поліцейського, притягнутого до дисциплінарної відповідальності. Виконання таких дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції, шляхом видання наказів по особовому складу покладається на підрозділи кадрового забезпечення (служби персоналу) територіальних органів поліції, установ та закладів поліції, а також ЗВО.
47. Частиною 1 статті 77 Закону України № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:
1) у зв`язку із закінченням строку контракту;
2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;
3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;
4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
5) через службову невідповідність;
6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
7) за власним бажанням;
8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);
9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;
10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення;
11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.
VI. Позиція Верховного Суду
48. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
49. Колегія суддів перевірячи рішення судів першої та апеляційної інстанції та обґрунтованість висновків відповідача, зазначає наступне.
50. Так, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що підставою для звільнення позивача стала реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України № 580-VIII), а не набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини 1 статті 77 Закону України № 580-VIII).
51. Стосовно посилань позивача про порушення відповідачем його права на надання пояснень під час проведення службового розслідування, колегія суддів відноситься критично виходячи з наступного.
52. Так, ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 30 грудня 2018 року відносно позивача та інших учасників події було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
53. Приписами частини 11 статті 18 Дисциплінарного статуту встановлено, що отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.
54. На виконання вказаних вимог Дисциплінарного статуту з метою забезпечення права позивача на надання пояснень під час службового розслідування, 12.02.2019 за вих. №2473/41/25/02-2019 дисциплінарною комісією ДПП направлено лист до Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№23)" про необхідність надання пояснень в рамках службового розслідування, в тому числі, і позивачем /а.с. 46/.
55. Отже, відповідач у спірних правовідносинах діяв у відповідності з вимогами Дисциплінарного статуту.
56. На час направлення листа до Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№23)" позивач перебував під вартою, а тому колегія суддів відхиляє твердження ОСОБА_1 про порушення відповідачем п. 6 ст. 18 Дисциплінарного статуту.
57. Крім того, ОСОБА_1 будучи обізнаним про те, що на розгляді Комісії перебуває дисциплінарне провадження щодо нього, протягом усього часу дисциплінарного провадження не цікавився станом його перебігу, не повідомив Дисциплінарну комісію про намір надання пояснень та доказів.
58. Отже, доводи ОСОБА_1 про неповідомлення його позбавлення його можливості надати письмові пояснення, не можна визнати обґрунтованими.
59. За такого правового регулювання та обставин справи суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
60. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходив з того, що всі доводи позивача були перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, їм було надано належну правову оцінку. Жодних підстав для скасування рішень судів в касаційній скарзі не зазначено.
61. Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що наказ від 04 березня 2019 № 157 о/с "По особовому складу" в частині звільнення лейтенанта поліції, інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції м. Кременчука управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Івка Клима Сергійовича на підставі п. 6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" відповідає нормам чинного законодавства та прийнятий у межах та у спосіб, передбачений Законом України " Про Національну поліцію", які знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.
62. Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
63. Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
64. Статтею 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
65. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для  скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
66. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду та обставин справи не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
VII. Судові витрати
67. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
68. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у цій справі залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                          О.О. Шишов 

Судді                                                                                                    І.В. Дашутін

                                                                                                    М.М. Яковенко