УХВАЛА

11 січня 2020 року 
Київ
справа №620/1818/19
адміністративне провадження №К/9901/850/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі №620/1818/19 за позовом  ОСОБА_1 до Чернігвського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною щодо ненадання документів за адвокатським запитом від 15 травня 2019 року та зобов`язання надати документи за цим запитом.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від   19 листопада 2019 року, закрито провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Суди зазначили, що спірні правовідносини слід розглядати в порядку цивільного судочинства.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 надіслав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті   330 КАС України.
Всупереч вимогам частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги не додано документа про сплату судового збору. Натомість скаржник просить застосувати норми пункту 13 частини другої статті 3 Закону України від 8 липня 2011   року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).
Статтею 3 Закону №3674-VI визначено об`єкти справляння судового збору, а також випадки, коли він не сплачується.
У частині першій статті 3 Закону №3674-VI законодавець виокремлює такі об`єкти справляння судового збору як позовна заява, апеляційна і касаційна скарги.
Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону №3674-VI за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду судовий збір не справляється.
Аналіз положень пункту 13 частини другої статті 3 Закону №3674-VI в поєднанні з видами об`єктів справляння судового збору, що перелічені в частині першій статті              3 вказаного Закону, дає підстави для висновку, що в справах (спорах), пов`язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, суду, позивачі звільняються від сплати судового збору тільки за подання позовних заяв.
У цьому випадку позивач звернувся до Суду з касаційною скаргою на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі №620/1818/19.
Таким чином, посилання заявника на пункт 13 частини другої статті 3 Закону           №3674-VI, як на підставу для звільнення від сплати судового збору, є помилковим.
Підпунктом 4 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Під дію названої норми підпадають ухвали місцевих та апеляційних адміністративних судів, якими вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, інші процесуальні питання, та якщо ці ухвали можуть бути оскаржені у випадках, установлених процесуальним законом.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1921,00 грн.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.             р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA678999980000031219207026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102;найменування податку, збору, платежу  «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207; призначення платежу: «*;101; _____ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)».
Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року подана до суду 30 грудня                 2019 року, тобто після закінчення строку на касаційного оскарження. 
При цьому, скаржник у касаційній скарзі не зазначає дату отримання ним оскаржуваної ухвали та не порушує питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Враховуючи зазначене, касаційна скарга має бути залишена без руху із встановленням строку для виправлення вказаних недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору, подання заяви про поновлення строків на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав пропуску процесуального строку на касаційне оскарження з наданням належних доказів поважності такого пропуску.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі №620/1818/19 залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................
В.М. Соколов,
Суддя Верховного Суду