П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/4824/19	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді -	Кравченка К.В.,	
судді -	Вербицької Н.В.,	
судді -	Запорожан Д.В.	
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області Лисенка Андрія Ігоревича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року по справі за позовом Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області Лисенка Андрія Ігоревича, 3-ті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Департамент ДАБІ в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення, акту,-

В С Т А Н О В И В:
В серпні 2019 року Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області Лисенка Андрія Ігоревича (надалі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил б/н від 26.07.2019 року; 
- визнати протиправними та скасувати рішення б/н від 26.07.2019 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, затверджених наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 25.05.2018 року №01-07/139.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки підставою для прийняття такого рішення став висновок про відсутність заяви від ОСОБА_1 та відсутність копій документів, які посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, що не відповідає дійсності, оскільки умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реконструкція квартир №№1, 2, 3, 4, 5, 6 без зміни геометричних розмірів фундаменту в плані, з внутрішнім переплануванням й улаштуванням додаткових приміщень для розміщення центру обслуговування (далі - Умови) були надані на підставі заяв, що надійшли як від гр. ОСОБА_2 , так і від гр. ОСОБА_1 на двох аркушах за вхід. №01-07/139. також позивач вказує, що реконструкція зазначеного об`єкту будівництва не передбачає зміни геометричних розмірів фундаменту у плані, у зв`язку із чим Умови можуть бути надані за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.
Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 року позовні вимоги задоволені частково. Суд визнав протиправним та скасував спірне рішення відповідача від 26.07.2019 року, а в решті позовних вимог відмовив.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині визнання противоправним рішення б/н від 26.07.2019 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, затверджених наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 25.05.2018 року №01-07/139 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 11.06.2019 року №626 на підставі п.15 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року №698 та направлення на проведення позапланової перевірки від 15.07.2019 року №АПП-1507/1 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльності уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Лисенко Андрієм Ігоровичем проведено позапланову перевірку щодо дотримання Департаментом архітектури та містобудування ОМР вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норма, стандартів і правил,за результатами якої складено акт б/н від 26.07.2019 року (а.с.39).
Як вбачається з вищевказаного акту, перевіркою встановлено, що Умови надані з порушенням абз.1 ч.3 ст.29, п.1 ч.3 ст.29, п.4 ч.3 ст.29, п.1 ч.4 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
26.07.2019 року на підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято рішення про скасування дії умов та обмеження для проектування об`єкта будівництва, затверджених наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 25.05.2018 року №01-07/139 (а.с.43).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при винесенні спірного рішення не врахована можливість зупинення дії Умов або видачі головним інспектором припису про усунення виявлених під час перевірки порушень, не надано доказів того, що виявлені ним порушення неможливо було усунути під час самої перевірки, та жодним чином не обґрунтовано скасування містобудівних умов та обмежень з цих підстав, тобто вибір крайнього заходу, що безумовно порушує баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів третіх осіб. Також суд зазначив, що оскаржене рішення було прийняте відповідачем без урахування права гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 на участь у процесі прийняття рішення, враховуючи те, що їх права та інтереси безпосередньо зачіпаються вказаним рішенням, а саме рішення вочевидь має несприятливі наслідки для їх прав, так як зумовлює неможливість здійснювати останніми реконструкцію належного їм нерухомого майна. 
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.
Статтею 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності..
Відповідно до ч.4 ст.41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: 1) видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 2) притягати посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону; 3) ініціювати притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності; 4) вносити подання про звільнення посадової особи об`єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення; 5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об`єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося; 6) скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з одночасним складанням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду визначений Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року №698 (далі - Порядок №698).
Відповідно до п.2 Порядку №698 нагляд здійснюється ДАБІ через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок. Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.
Згідно п.32 Порядку №698 якщо рішення об`єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що за загальним правилом рішення об`єкта нагляду, яке порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, зупиняється, і лише у випадку неможливості усунення виявлених порушень скасовується. При цьому скасування рішення об`єкту нагляду з підстав його незаконності, є крайнім заходом державного архітектурно-будівельного.
З матеріалів справи вбачається, що в якості однієї з підстав для винесення спірного рішення, відповідач зазначив ненадання гр. ОСОБА_1 заяви на видачу містобудівних умов та обмежень, тобто одним з двох замовників.
З цього приводу судом першої інстанції вірно зазначено, що 23.05.2018 року за вх. №01-07/139 від гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 надійшли заяви про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення реконструкції житлового будинку без зміни геометричних розмірів фундаменту в плані з внутрішнім переплануванням, з улаштуванням консолей та надбудовою додаткових поверхів для розміщення центру обслуговування. Крім того, що підтвердженням бажання гр. ОСОБА_1 отримати вищезазначені містобудівні умови є той факт, що вона на рівні із гр. ОСОБА_2 володіє квартирами за адресою: АДРЕСА_1 та на рівні з другим замовником отримала дозвіл на виконання будівельних робіт органами ДАБК для розміщення центру обслуговування.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ненадання в ході контрольного заходу копії вищезазначеної заяви ОСОБА_1 не могло слугувати достатньою підставою для скасування вищезазначених містобудівних умов та обмежень.
В якості іншої підстав для прийняття спірного рішення відповідач зазначив ненадання заявниками гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 копій документів, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або копії договору суперфіцію, а також витягу із Державного земельного кадастру, чим порушено п.1, п.4 ч.3 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
З Умов вбачається, що об`єктом будівництва є реконструкція без зміни геометричних розмірів фундаменту в плані, з внутрішнім переплануванням й улаштуванням додаткових приміщень для розміщення центру обслуговування (а.с.44).
З цього приводу суд першої інстанції вірно послався на положення ч.4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якою передбачено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.
Колегія суддів вважає вірною позицію суду першої інстанції, що відповідачем не надано доказів того, що виявлені ним порушення неможливо було усунути під час самої перевірки, особливо з урахуванням того факту, що заява ОСОБА_1 про видачу містобудівних умов та обмежень була в наявності Департаменту. 
Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем жодним чином не обґрунтовано прийняття крайнього заходу у вигляді скасування містобудівних умов та обмежень, без застосування процедури зупинення дії таких умов, з видачою припису про усунення виявлених порушень.
Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка висловлена в постановах касаційної інстанції від 11.04.2018 року у справі 821/3/17, від 29.08.2018 року у справі №826/14181/17, від 18.10.2018 року справі №8231550/17. 
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з правильністю висновку суду першої інстанції про невідповідність спірного рішення критеріям, визначеним ст.2 КАС України, як таке, що прийнято без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення, а тому рішення суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування спірного рішення є вірним. 
Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області Лисенка Андрія Ігоревича - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Вербицька Н. В.    Запорожан Д.В.