Єдиний унікальний номер 243/12868/19 
Номер провадження 22-ц/804/458/20        

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року                                                                 м. Бахмут 

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,
суддів Азевича В.Б., Новікової Г.В., 
за участю секретаря Ротар Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу № 243/12868/19 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Філонік Анжели Віталіївни за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Філонік Анжели Віталіївни на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2019 року (суддя Гончарова А.О., повний текст ухвали виготовлено 05 грудня 2019 року),

в с т а н о в и в :

06 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Філонік А.В., в обґрунтування якої зазначила, що в провадженні Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 14 березня 2014 року і до повноліття дитини. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2019 року було змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з твердої грошової суми в розмірі 400 грн. на 1/4 частку заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% для відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 серпня 2019 року до повноліття дитини. 15 жовтня 2019 року заявник звернулась до державного виконавця з заявою щодо отримання розрахунку заборгованості по аліментам, 28 жовтня 2019 року старшим державним виконавцем Слов`янського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Філонік А.В. було надано довідку-розрахунок, згідно якої при обчислені розміру заборгованості по аліментам за вказаним рішенням державний виконавець діяв неправомірно, при обчисленні розрахунку допустив істотні помилки, внаслідок чого розмір заборгованості по аліментам не відповідає дійсності, чим були порушені її права. Державний виконавець при обчислені розміру аліментів у період з липня 2017 року державний виконавець зобов`язаний застосовувати норми ч.2 ст.182 СК України, якими визначений мінімальний (не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) та мінімальний гарантований (не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) розмір на одну дитину. Відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. В порушення вимог закону державний виконавець визначив розмір аліментів за період з липня 2017 року у розмірі 400 грн. щомісячно. Просила визнати неправомірними дії державного виконавця при обчисленні розрахунку заборгованості по аліментам з ОСОБА_2 за довідкою-розрахунком за №АСВП-48758735 від 28 жовтня 2019 року, визнати недійсним та скасувати вказаний розрахунок, зобов`язати державного виконавця обчислити помісячний розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно з рішенням суду від 26 березня 2014 року у справі №243/2020/14 з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 СК України. 
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2019 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Філонік Анжели Віталіївни задоволено частково. 
Визнано дії старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Філонік Анжели Віталіївни при обчисленні розрахунку заборгованості по аліментам під час виконання рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2014 року №243/2020/14, що було оформлено довідкою-розрахунком за №АСВП-48758735 від 28 жовтня 2019 року, неправомірними. Визнано недійсною та скасовано довідку-розрахунок про отримання аліментів №АСВП-48758735 від 28 жовтня 2019 року у виконавчому провадженні ВП №48758735.
Зобов`язано старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Філонік Анжелу Віталіївну здійснити помісячний перерахунок заборгованості по аліментам за період з 28 серпня 2018 року по 30 вересня 2019 року у виконавчому провадженні ВП №48758735 з примусового виконання рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2014 року №243/2020/14 з урахуванням вимог частини 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
В решті заявлених вимог відмовлено.
З вказаною ухвалою не погодився старший державний виконавець Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Філонік А.В. та оскаржила її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала є необґрунтованою та незаконною, судом неповно та неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного тлумачення норм матеріального права. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду №243/1071/2014 від 26 березня 2014 року стягувачу (заявнику) призначені аліменти у розмірі 400 грн. У виконавчому листі вказано стягувати аліменти у твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом. Тобто нарахування заборгованості державним виконавцем здійснювалось у відповідності та на основі рішення суду. А відповідно до ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, тобто стягувач мала право звернутись до суду для проведення індексації аліментів, але стягувач знехтував своїм правом. 
Представник Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання, згідно якого просить розглянути справу за відсутності представника.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 14 березня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист.
18 вересня 2015 року старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження ВП №48758735 з виконання виконавчого листа №2/243/1071/2014 від 14 вересня 2015 року про стягнення аліментів у розмірі 400 грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
28 жовтня 2019 року старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Філонік А.В. складено довідку-розрахунок про отримання аліментів №АСВП-48758735 від 28 жовтня 2019 року, відповідно до якої за період з 14 березня 2014 року по 30 червня 2019 року нараховано аліменти по 400 грн. щомісячно в сумі 26400 грн.
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2019 року було змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з твердої грошової суми в розмірі 400 грн. на 1/4 частку заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% для відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 серпня 2019 року до повноліття дитини.
Постановою старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Філонік А.В. від 29 листопада 2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/243/1071/2014 від 14 вересня 2015 року про стягнення аліментів у розмірі 400 грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 закінчено в зв`язку з фактичним виконанням.
Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.
Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 
Згідно із частиною другою статті 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. 
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
У справі, яка переглядається, аліменти на утримання дитини, 2004 року народження, стягнуто у твердій грошовій формі 400 грн.
08 липня 2017 року набрав чинності Закон України від 17 травня 2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання», яким частину другу статті 182 СК України викладено а такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
Відповідно до Закону України № 2475-VIII від 03 липня 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилання захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28 серпня 2018 року, частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, відповідно до якого виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.
Отже, починаючи з 28 серпня 2018 року виконавець повинен стягувати з боржника аліменти на утримання дитини у розмірі, не меншому, ніж мінімальний гарантований розмір, передбачений СК України.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зазначив про те, що законодавством, а саме частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, з огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з 28 серпня 2018 року (в редакції Закону України № 2475-VIII від 03 липня 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилання захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28 серпня 2018 року) Законом України «Про виконавче провадження» було встановлено порядок, застосовуючи який державний виконавець мала здійснити розрахунок заборгованості по аліментам, використовуючи для розрахунку не 400 грн., а 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що був встановлений у відповідний період.
Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 
Доводи апеляційної скарги заявника про те, що судом не взято до уваги, що нарахування заборгованості державним виконавцем здійснювалось у відповідності та на основі рішення суду, розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, тобто стягувач мала право звернутись до суду для проведення індексації аліментів, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до Закону України № 2475-VIII від 03 липня 2018 року частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, відповідно до якого виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.
Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що суд неповно та неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного тлумачення норм матеріального права, є необґрунтованими, так як саме за заявленими вимогами судом зроблено висновок.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи. 
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового судового рішення немає.
Керуючись статтями 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Філонік Анжели Віталіївни залишити без задоволення.
Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді                                                                                       І.В. Кішкіна

                                                                                                 В.Б. Азевич 

                                                                                                 Г.В. Новікова

Повний текст постанови складено 12 лютого 2020 року
Суддя-доповідач                                             І.В.Кішкіна