Ухвала
 
17 лютого 2020 року                                                                     
м. Київ                                                                    
 
справа № 175/1186/15-ц
 
провадження № 61-11477св19 
                                                                                                                           
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М., 
 
провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцева Тетяна Миколаївна, про усунення порушень права власності на землю та житловий будинок, господарські будівлі і споруди,
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання державного акту на земельну ділянку недійсним, скасування кадастрового номеру та зобов`язання вчинити певні дії,
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Обухівська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Приватне підприємство Науково-виробнича фірма «Укрбудгеопроект», Реєстраційна служба Дніпровського районного управління юстиції, про усунення перешкод у користуванні власністю,
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який змінив у процесі розгляду справи.
ОСОБА_1 у березні 2015 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, який уточнила у процесі розгляду справи.
У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом. 
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області                           від 07 травня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року змінено, виключено з його мотивувальної частини висновки відносно Державного акта на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку від 23 жовтня 2008 року та технічної документації до нього. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня                           2015 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня               2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 15 лютого 2018 року, визнано недійсним рішення Виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів від 26 листопада 1997 року № 44.
Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ДП Дн № 027410, виданий 06 січня 1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2196 без номеру по АДРЕСА_2, який був виданий на підставі рішення Виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів                    від 26 листопада 1997 року № 44 на ім`я ОСОБА_3 .
Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 981408 від 23 жовтня 2008 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 площею                0,150 га, адреса: АДРЕСА_1 .
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,150 га за адресою: АДРЕСА_1 , та анулювати кадастровий номер 1221455400:02:002:0154, присвоєний земельній ділянці площею 0,150 га, адреса: АДРЕСА_1 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовлено.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року в частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,150 га за адресою по АДРЕСА_1 та анулювання кадастрового номеру 1221455400:02:002:0154, присвоєного земельній ділянці площею 0,150 га за адресою по АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення  про відмову в задоволенні позову.  
В іншій частині рішення залишено без змін.
У червні 2019 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та в частині відмови у задоволенні його позовних вимог і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог                    ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та про задоволення в повному обсязі його позовних вимог.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року                     № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї ухвали норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2019 року відкрито провадження у цій справі та витребувано її матеріали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.
21 серпня 2019 року справа № 175/1186/15 надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 460-ІХ) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцева Тетяна Миколаївна, про усунення порушень права власності на землю та житловий будинок, господарські будівлі і споруди, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання державного акту на земельну ділянку недійсним, скасування кадастрового номеру та зобов`язання вчинити певні дії, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Обухівська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Приватне підприємство Науково-виробнича фірма «Укрбудгеопроект», Реєстраційна служба Дніпровського районного управління юстиції, про усунення перешкод у користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддівТретьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. В. Литвиненко	
 	 	
 	В. С. Висоцька	
 	 	
 	І. М. Фаловська