ПОСТАНОВА
Іменем України

17 лютого 2020 року 
Київ

справа №160/8240/18
адміністративне провадження №К/9901/26176/19

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
суддя-доповідач          Гусак М.   Б.,
судді Бившева Л. І., Усенко Є.   А.,

за участю: 
секретаря судового засідання Хом`яка О.   А.,
представника позивача - Леонова В.   О.,
представника відповідача - Корнейчука О.   Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (правонаступником якого є Офіс великих платників податків Державної податкової служби) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року (суддя Захарчук-Борисенко Н.   В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24   квітня 2019 року (судді Білак С.   В., Малиш Н.   І., Шальєва В.   А.) у справі №160/8240/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «ХайдельбергЦемент Україна» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Кривий Ріг Цемент» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство «ХайдельбергЦемент Україна» (далі - ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна») звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним (недійсним) та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - ОВП ДФС) від 15 серпня 2018 року №0006594608, яким визначено 433228,00 грн податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість та застосовано 216614,00 грн штрафних санкцій.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, зокрема, що висновки акта перевірки від 25   липня 2018 року №63/28-10-46-08-00292923 ґрунтуються виключно на аналізі господарських взаємовідносин контрагента Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕСА-ГРУПП» (далі - ТОВ «ТЕСА-ГРУПП») з іншими суб`єктами господарювання, з якими позивач не перебував у безпосередніх господарських правовідносинах; він є добросовісним платником податків та виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкового кредиту; платник податків не несе відповідальності за порушення, допущені контрагентом; не відповідають фактичним обставинам твердження відповідача щодо невиконання позивачем вимог щодо оформлення документів; до перевірки надані всі первинні документи, які складені відповідно до вимог чинного законодавства та повністю підтверджують реальність господарської операції.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 29 листопада 2018   року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24   квітня 2019 року, позов задовольнив. 

Не погодившись із ухваленими у справі судовими рішеннями, ОВП ДФС подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами при розгляді справи, просить скасувати ці рішення й ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, ухвалені у справі судові рішення - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши наведені в касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши обґрунтованість оскаржуваних судових рішень у межах наведених у касаційній скарзі доводів, колегія суддів дійшла висновків, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Підставою для прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень є висновки, викладені в акті перевірки від 25   липня 2018 року №63/28-10-46-08-00292923, яким встановлено порушення ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» вимог пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 статті 134 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування за 2017 рік на 2871203,00 грн; порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 433228,00 грн та завищено залишок від`ємного значення, який включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2017   року на суму 45306,00 грн.

Акт перевірки обґрунтований тим, що в перевіряємому періоді встановлено безпідставне формування податкового кредиту ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» внаслідок господарської операції з контрагентом - ТОВ «ТЕСА-ГРУПП».

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид господарської діяльності ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» - виробництво цементу, ТОВ «ТЕСА-ГРУПП» - неспеціалізована оптова торгівля.

16 грудня 2016 року між ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» (замовник) та ТОВ «ТЕСА-ГРУПП» (підрядник, якого обрано за результатами тендера) укладено договір підряду №   19318, предметом якого є виконання робіт у відповідності з умовами Договору, зазначених у Додатку №   1. Найменування, перелік робіт, адреса виконання, строк виконання, вартість робіт та вимоги до якості, визначаються сторонами в Додатку №   1 до Договору, який є невід`ємною частиною цього договору.

Предметом Договору є виконання робіт щодо: очищення міжкамерних та вихідних решіток цементних млинів; тарування та навантаження тарованого цементу в залізничні вагони та автотранспорт; навантаження навального цементу в залізничні цистерни; навантаження навального цементу через неавтоматизовані вузли навантаження в залізничні вагони типу «Хопер» та автотранспорт; навантаження навального цементу через автоматизований термінал в автотранспорт: пакування (палетування) та відвантаження цементу на палетах в мішках по 25 кг; розвантаження залізничних вагонів на території Дніпродзержинського (Кам`янського) заводу Позивача; очищення залізничних шляхів на території Дніпродзержинського (Кам`янського) заводу позивача.

На підтвердження факту виконання ТОВ «ТЕСА-ГРУПП» робіт надано копії наступних документів: договору підряду № 19318 від 16 грудня 2016 року; Додатку №   1 від 16   грудня 2016 року до Договору № 19318 від 16 грудня 2016 року, Додатку № 2 від 16   грудня 2016 року до Договору № 19326 від 16 грудня 2016 року, Додатку № 3 від 16   грудня 2016 року до Договору № 19326 від 16 грудня 2016 року, Додатку №4 від 16   грудня 2016 року до Договору №19326 від 16 грудня 2016 року, Додатку № 5 від 16   грудня 2016 року до Договору №19326 від 16 грудня 2016 року; листів ТОВ «ТЕСА-ГРУПП» про видачу пропусків; журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці від 6 січня 2017 року по 11 жовтня 2017 року; актів-допуску; нарядів-завдань; актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг); розрахунків відпрацьованого часу; довідок про вантаж; Додаткової угоди №   1 до Договору підряду № 19318 від 16 грудня 2016 року; обротно-сальдових відомостей ТОВ «ТЕСА-ГРУПП»; податкових накладних; квитанцій про реєстрацію накладних, інших документів. 

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що документи, які оформлювалися ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» та ТОВ «ТЕСА-ГРУПП» відповідно до умов Додатку № 1 (виробничі довідки, відомості контрольно-пропускної системи, табелі виходів тощо), не є первинними документами, у розумінні чинного законодавства України, оскільки вони не є підставою для бухгалтерського обліку операцій з виконання робіт ТОВ «ТЕСА-ГРУПП» за Договором; ці документи оформлювалися ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» та ТОВ «ТЕСА-ГРУПП» з метою підтвердження та обґрунтування відомостей, внесених сторонами до актів приймання виконаних робіт; оформлення таких документів не з тією періодичністю, не в тій формі, не в тому обсязі та не в тому порядку, не свідчить про нереальність та безтоварність господарських операцій ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» з ТОВ «ТЕСА-ГРУПП»; наявність незначних недоліків первинних документів сама по собі не позбавляє правового значення виданих контрагентами підприємства актів виконаних робіт та інших первинних документів, що виключає відповідальність платника податків; факт здійснення реальної господарської операції між позивачем та вищевказаним контрагентом підтверджується відповідними первинними документами, які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій; під час розгляду справи спростовано доводи податкового органу стосовно відсутності у ТОВ «ТЕСА-ГРУПП» та залучених цим підприємством субпідрядників необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності в обсягах задекларованих показників.

Відповідно до частин першої-третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним приписам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Висновки судів є результатом оцінки наявних у їх розпорядженні доказів. Суд касаційної інстанції не може не погодитись із таким, оскільки така оцінка судами попередніх інстанцій дана з дотриманням вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування всіх обстави справи на підставі належних та допустимих доказів.

Доводи відповідача про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Водночас у касаційній скарзі відсутні доводи щодо порушення норм процесуального права, встановлення якого є безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

За правилами частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби залишити без задоволення.

2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24   квітня 2019 року та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018   року у справі №160/8240/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 20 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач                                                                                М.   Б. Гусак

Судді:                                                                                                     Л.   І. Бившева

                                                                                                    Є.   А. Усенко