Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року                                                         м. Рівне
Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н.М., 
з участю адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Луцюка М. І., 
потерпілої - ОСОБА_1 ,
представника потерпілої - адвоката Кисельової Мирослави Ігорівни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою подану адвокатом ОСОБА_1 - Кисельовою Мирославою Ігорівною , на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2019 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП  закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_1 через свого представника оскаржила постанову в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не врахував практику ЄСПЛ, правові позиції Верховного Суду, порушив вимоги ст. 252 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2019 року ОСОБА_4 22 серпня 2019 року о 22 год. 37 хв. За місцем проживання вчинив конфлікт з дружиною, в ході якого ображав її нецензурною лайкою та намагався спричинити фізичне насильство. Потерпіла ОСОБА_1 дала пояснення в суді, що ОСОБА_4 застосував до неї насильство, аж поки вона не вирвалась і не втекла до сусідки ОСОБА_6 . Такі ж обставини підтвердила свідок ОСОБА_6 . З цих підстав просила скасувати постанову від 21.11.2019 року, як незаконну, провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Окрім цього, зазначила, що оскаржувану постанову отримала 25.11.2019 року, а тому просила поновити строк на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її адвокат доводи апеляційної скарги підтримали. Адвокат ОСОБА_4 зазначив, що апеляція безпідставна.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із слідуючого.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 320304 від 17.09.2019 року ОСОБА_4 22 серпня 2019 року біля 22-ї години 37 хвилин у квартирі АДРЕСА_1 виражався нецензурною лайкою в адресу бувшої дружини ОСОБА_1 , намагався вчинити фізичне насильство.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. 

Висновок суду у невинуватості ОСОБА_4 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є необґрунтованим і не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами, що є в матеріалах справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

В своїй заяві до органі поліції ОСОБА_1 вказувала на те, що її бувший чоловік ОСОБА_4 систематично вчиняє відносно неї фізичне насильство та психологічне домашнє насильство, ображає нецензурною лайкою, шарпає за одяг, завдає фізичний біль без тілесних ушкоджень, періодично виганяє із спільної квартири.

Судом першої інстанції в судовому засіданні досліджено відеозапис, який надано представником потерпілої, і в оскаржуваній постанові суд зазначив, що з даного відеозапису видно, як ОСОБА_4 під час спілкування з ОСОБА_1 не вживав нецензурної лексики по відношенню до останньої, що спростовує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відеозаписом зафіксовано не початок конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а при продовженні спілкування, що зафіксоване на відеозаписі, ОСОБА_4 говорить емоційно, підвищеним голосом, що за інтонацією розмови спричиняє психологічний тиск. 

Не дав суд оцінки також поясненням свідка ОСОБА_6 , яка є сусідкою, і яка пояснила, що проживає поверхом нижче, 22 серпня 2019 року до неї додому прибігла ОСОБА_1 , яка плакала та перебувала в шоковому стані. Заспокоївшись попросила викликати поліцію, оскільки сказала, що її з квартири виштовхав бувший чоловік, при цьому забрав у неї мобільний телефон.

Як видно з пояснень ОСОБА_1 , її бувший чоловік, з яким проживають в одній квартирі, повернувшись з дитиною після тренування додому, почав вимагати вимкнути духову шафу в якій готувалась вечеря для дитини. На пояснення, що готується вечеря для дитини не реагував, вирвав з рук телефон, і вона, після чого змушена була вибігти з квартири до сусідки, де і викликала поліцію.

Оцінивши в сукупності вищенаведені докази, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому оскаржувана постанова про відсутність у діях ознак правопорушення є незаконною і підлягає скасуванню.

За ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. 

На момент розгляду справи про адміністративне правопорушення апеляційними судом закінчилися строки, передбачені ст.38 КУПАП, а тому провадження підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строку притягнення до відповідальності.

ОСОБА_1 подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. 

У відповідності до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Встановлено,  ОСОБА_1 оскаржувану постанову отримала 25.11.2019 року, а тому пропущений нею строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

На підставі наведеного, керуючись  38, п.7 ч.1  ст. 247, ст. 289, ст.293, 294 КУпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити. 

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2019 року відносно ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП скасувати. 

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП  закрити з зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
   
Суддя:                                                                                 Ковальчук Н.М.