ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/149/20 Справа № 175/4464/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ребров С.О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

04 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мудрецький Р.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника — адвоката Соловей В.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. 
Згідно з оскаржуваною постановою, 02 листопада 2019 року о 17.20 годині, водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9а ПДР керував автомобілем Шевроле круз, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія із застосуванням приладу Драгер 6820 у присутності двох свідків, де прилад показав позитивний результат 1,01 проміле, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Обґрунтовуючи заявлені вимоги апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. На переконання ОСОБА_1 суд неправильно дослідив докази у справі, внаслідок чого дійшов до передчасного висновку про наявність його вини. 
Так, апелянт звертає увагу на те, що протокол містить виправлення часу вчинення правопорушення, не завірене належним чином підписом працівника поліції. Поряд із цим, протокол містить відомості про свідків та посилання на його складання в смт. Слобожанському, тоді як на складених на окремих аркушах поясненнях свідків зазначено про відібрання їх у м. Дніпрі. Окрім цього, у протоколі відсутнє посилання на конкретний документ, яким зафіксовано перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.
Серед іншого, апелянт вказує, що працівниками поліції було використано алкотестер, який не дозволений до використання, оскільки він не входить до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявленні та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого Наказом МВС від 01 березня 2010 року № 33. До того ж, працівниками поліції не надано документів, які підтверджують належний стан технічного засобу Драгер 6820. 
Також, ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських не містить відомостей про те, як вони ознайомлюють свідків та правопорушника з результатами тесту. 
Отже, на переконання апелянта, наведеним обставинам суд належної оцінки не надав, докази на їх належність та допустимість не перевірив, тому дійшов необґрунтованого висновку про доведеність його вини. 
При цьому, вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд не звернув увагу на те, що жодні докази не засвідчують те, що він о 17.20 годині 02 листопада 2019 року дійсно керував транспортним засобом. 
Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом серії ОБ № 211531 від 02 січня 2019 року, чеком до нього про результати огляду з використанням алкотестера “Драгер 6820” № ARHК0042, яким зафіксовано результат тесту — 1,01 проміле, актом огляду на стан сп`яніння, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та доведеності його вини у його вчиненні.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.
Посилання захисника на те, що відеозаписом не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом є необґрунтованими, оскільки ці обставини підтверджені останнім, що зафіксовано відеозаписом. В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 не заперечував, що на місце, що вказане в протоколі про адміністративне правопорушення від приїхав самостійно за кермом автомобіля.
Не заслуговують на увагу й доводи апелянта про те, що зазначений в акті огляду алкотестер відсутній в переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС.
Суд звертає увагу, що цей наказ втратив чинність відповідно до наказу МВС № 1052 від 26.12.2018 “Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 березня 2010 року № 33”, який набрав чинності 08.02.2019.
Водночас, інших обмежень щодо застосування цього приладу законом не визначено. 
Щодо доводів адвоката про те, що працівниками поліції не було надано документів на підтвердження технічної справності газоаналізатора, то вони не заслуговують на увагу, оскільки ці документи надаються за вимогою особи. На відображених результатах тесту (а.п.2) зазначено дату останнього калібрування алктестеру – 24.09.2019 року, що не суперечить вимогам закону. До того ж, сам правопорушник не наполягав на проходженні огляду у медичному закладі, а даних які б ставили під сумнів результати тесту, проведеного з використанням спеціального засобу, захисником надано не було.
Твердження захисника про недопустимість доказів у вигляді пояснень свідків також не заслуговують на увагу, оскільки вони відібрані працівниками поліції без істотних порушень та не суперечать іншим наявним у матеріалах справи доказам. 
Посилання адвоката на те, що працівниками поліції не було ознайомлено свідків з результатами тесту є безпідставним, оскільки це суперечить відомостям, що містяться на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських.
Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника в інтересах ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому його апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
       
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду Р.В. Мудрецький