ПОСТАНОВА
Іменем України

06 лютого 2020 року 
Київ
справа №822/5941/15
адміністративне провадження №К/9901/14028/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Рибачука А.І.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року (суддя - Ніколайчук М.С.)  та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2016 року (колегія суддів: Совгира Д.І., Курко О.П., Білоус О.В.)  у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, третя особа   ОСОБА_1 , про визнання дій протиправними, скасування протоколу, припису та постанови, -
УСТАНОВИВ:
В жовтні 2015 року позивач  звернувся до суду з адміністративним позовом, в кому просив визнати протиправними дії   Управління державної архітектурно- будівельної інспекції у Хмельницькій області щодо складання акту перевірки від 22.09.2015, протоколу №00263 від 22.09.2015, припису від 22.09.2015, постанови № 7 від 06.10.2015 та  скасувати  протокол №00263 від 22.09.2015, припис від 22.09.2015, постанову N 27 від 06.10.2015.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року, залишеного без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2016 року, адміністративний позов задоволено.
Визнано неправомірними та скасовано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.09.2015, постанову №7 по справі про адміністративне правопорушення від 06.102015
Не погоджуючись з судовими рішеннями,  третя особа  подала касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове  про відмову в задоволенні позову. 
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що  позивачем всупереч містобудівним умовам  добудовано другий поверх та змінено геометричні розміри, добудувавши гараж та сходову клітку. 
У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга  підлягає  частковому  задоволенню  з огляду на наступне.
Судами встановлено, що  22.09.2015 уповноваженими особами УДАБІ в Хмельницькій області проведено позапланову  перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил надбудови мансардного поверху  житлового будинку  по АДРЕСА_1 , про що складено акт  від 22.09.2015.
Перевіркою встановлено, що позивачем  збільшено в висоту геометричні розміри будинку, збудовано повноцінний другий поверх, чим порушено ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 5 ч. І п. 1,2 Закону України «Про основи містобудування» та відхилено від містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки. Також проведено виконання будівельних робіт (передпокоїв та гардеробної першого поверху) на земельній ділянці яка не була відведена під дане будівництво (землі комунальної власності). На дане будівництво відсутні документи на право власності чи користування земельною ділянкою, відсутні містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки. В висновку зазначено, що    замовником будівництва ОСОБА_2 подано декларацію про початок виконання будівельних робіт з недостовірними даними, зокрема в частині відхилення від розроблених проектних рішень по висоті та конфігурації мансарди та без відповідних документів на земельну ділянку, чим порушено ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що дає підстави вважати дане будівництво самочинним.
22.09.2015 складено прокол про адміністративне правопорушення  № 00263 від 22.09.2015 про притягнення до відповідальності за ч. 8 ст. 96 КУпАП.
06.10.2015 УДАБІ в Хмельницькій області  винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 7 від 06.10.2015, яким  визнано ОСОБА_2 винним  у вчиненні правопорушення,  передбаченого ч. 8 ст. 96 КУпАП та накладено на позивача  штраф в розмірі 10200 грн. 
22.09.2015 УДАБІ в Хмельницькій області  винесено припис, яким зобов`язано позивача усунути  порушення вимог законодавства  у сфері містобудівної діяльності.
Згідно ч. 8 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації,  вчинені щодо об`єктів III категорії складності  тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 8 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник відповідно до  закону  несе  відповідальність  за повноту   та   достовірність   даних,  зазначених  у  поданій  ним  декларації про початок виконання будівельних робіт,  та  виконання  будівельних робіт без зареєстрованої декларації.
З матеріалів справи  встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.2009   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить 22/100 частини житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 .   
21.06.2012 за № ХМ 06312104023 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області зареєструвала повідомлення про початок виконання будівельних робіт від ОСОБА_2 , а саме щодо реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 125,3 кв.м.
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 12.05.2012 року отримали містобудівні умови та обмеження земельної ділянки та 11.06.2014 зареєстрували декларацію про початок будівельних робіт.
Згідно ч.4 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані.
Відповідно до ДБН А.2.2-3-2012 реконструкція - перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об`єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (функціональне призначення, геометричні розміри). 
Згідно містобудівних умов про обмеження забудови земельної ділянки № 71/ГП-25.1-04  від 12.05.2014 встановлено, що гранично допустима висота будівель - не більше двох поверхів.
Згідно ч. 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва   без  зміни  зовнішніх  геометричних  розмірів  їхніх фундаментів   у   плані,   реконструкція  або  капітальний  ремонт автомобільних  доріг,  залізничних  колій,  ліній електропередачі, зв`язку,  трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх   розміщення,   а   також  комплексна  реконструкція  кварталів (мікрорайонів)  застарілого  житлового  фонду  і  нове будівництво об`єктів   інженерно-транспортної   інфраструктури  відповідно  до містобудівної  документації  на замовлення органів державної влади чи   органів   місцевого   самоврядування  на  відповідних  землях державної чи   комунальної  власності  можуть  здійснюватися  за відсутності   документа, що   засвідчує   право   власності   чи користування земельною ділянкою.
Відтак, для реконструкції частини житлового будинку,  посвідчуючий документ на земельну ділянку не потрібний.
З матеріалів справи вбачається, що  попередня перевірка проводилася  20.08.2015 року  (за місяць до вказаної)  та відповідачем не встановлено порушень при здійсненні робіт щодо реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 , а встановлено наявність цілісної будівлі згідно проекту.
Відтак, суд критично ставиться до доводів скаржника, що  позивачем вчинене  виконання будівельних робіт (передпокоїв та гардеробної першого поверху) на земельній ділянці яка не була відведена під дане будівництво (землі комунальної власності). Крім того, судами встановлено, що при купівля  частини будинку існували коридор, який названо - гардеробна та передпокій - сходова клітина.
Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Проте  матеріали справи  не містять доказів, які б підтверджували вчинене позивачем   порушення. Заміри на місці не проводились, фотофіксація порушень відсутня, тощо. 
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності № 9 від 06.10.2015 підлягає скасуванню.
Згідно п. 19  Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю,  затвердженого постановою  КМУ від 23 травня 2011  N 553 припис  складається  у  двох примірниках.  Один примірник припису  залишається  в  інспекції,  а  інший  надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. 
Враховуючи, що судами не встановлено допущення позивачем описаних порушень, припис від 22.09.2015 також  підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 350, 355, 356 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2016  року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                               А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                            А.І. Рибачук
                                                                                                           
                                                                                                    Л.В. Тацій