ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
09 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/4236/19	
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Юрко І.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,     
секретарі судового засіданні Сколишеві О.О.,
за участі представника позивача Григоренко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року в адміністративній справі № 160/4236/19 (головуючий суддя першої інстанції Сліпець Н.Є.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач 10.05.2019 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправними та скасувати:
- рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/100073/2 від 28.03.2019 року;
- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00204 від 28.03.2019 року.
В обґрунтування позову зазначено про безпідставність оспорюваного рішення відповідача, в якому останній посилається на наявність розбіжностей та відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. В позові також зазначено, що при митному оформленні позивачем надано усі наявні та достатні документи, передбачені  Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та її складові, і без порушення термінів. При цьому, в поданих документах відсутні будь-які розбіжності, ознаки підробки або відомості, які б не підтверджували числові значення складових митної вартості товарів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/100073/2 від 28.03.2019 року.
Визнано протиправною та скасовано картку відмови Київської міської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100030/2019/00204 від 28.03.2019 року. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення в про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є необгрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Під час митного контролю товарів за митною декларацією від 28.03.2019 року № UA100030/2019/400328 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у зв`язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених ч.6  ст.54 Митного кодексу України  - прийняття рішення про коригування митної вартості. Також під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: в інвойсі №190319-1 від 22.03.2019 року та контракті №09.07.2018 від 09.07.2018 року не зазначено умови оплати за товар та відсутні терміни оплати, таким чином відсутні відомості щодо ціни, яка сплачена; у наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару; не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні відповідно до умов поставки СІР Дніпро , зокрема, витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару; не надано до митного оформлення висновок про вартісні характеристики товару. Отже, вищевказані розбіжності у документах, поданих позивачем разом з митною декларацією, які підтверджували вартість страхування товарів, як складової частини митної вартості товарів, виключали можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення вартості страхування як складової частини заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1  ст. 54 МК України.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належим чином.
          Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.           
          Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне. 
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНІ СВІТЛОТЕХНІЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» є юридичною особою (код ЄДРПОУ 41648343).
Відповідач - Київська міська митниця ДФС є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Митним кодексом України повноваження.
Судом першої інстанції встановлено, що 09.07.2018 року між ТОВ «ІНЖЕНЕРНІ СВІТЛОТЕХНІЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (покупець) та іноземною компанією AVKUN TRADING, LLC (постачальник) укладено зовнішньоекономічний договір поставки №09.07.18 (а.с. 101-106 т.1).
Відповідно до умов вказаного договору з урахуванням додаткової угоди, покупець замовляє, а постачальник, будучи торговим представником виробників електричної та освітлювальної фурнітури, за їх дорученням та від свого імені, постачає товар на умовах цього договору. Назва товару, кількість і ціна зазначаються у рахунках на кожну партію товару відповідно. Загальна сума договору складається з суми усіх рахунків за цим договором. Товар, який придбано покупцем згідно з договором передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного договору. Оплата товару покупцем за договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Ціну товару за цим договором поставки сформовано згідно з умовами поставки, які зазначено в рахунках на відповідну партію товару. В ціну товару включені вартість тари та упаковки.
Згідно із п.4.1 договору поставка товару здійснюватися партіями, які узгоджуються з покупцем на умовах СІР-Дніпро (Інкотермс 2010). Умови поставки можуть бути змінені за згодою сторін та вказуються у рахунках-фактурах на відповідну партію товару.
З метою митного оформлення ввезеного товару, позивачем 28.03.2019 року до митного поста «Західний» подано митну декларацію типу «ІМ/40/ДЕ», якій присвоєно реєстраційний номер № UA100030/2019/400328, відповідно до якої до ввезення задекларовано наступні товари:
- електрична апаратура для комутації побутового призначення, не призначена для коаксіальних кабелів та друкованих схем, для напруги 220В: розетки - 88950 шт., розетки (компьютер, телефон) - 2280 шт., колодки під подовжувачі - 1140 шт., гнізда штепсельні - 1600 шт., розгалужувач (двійники, трійники, перехідники) - 2400 шт. Торгівельна марка: VIKO. Виробник: Panasonic Eco Solutions Elektrik San. Ve Tic. A.S. Країна виробництва TR;
- електрична апаратура (механічна) для комутації електричних кіл для напруги 220В: вимикачі -57560 шт., світлорегулятори (диммери) - 480 шт. Торгівельна марка: VIKO. Виробник: Panasonic Eco Solutions Elektrik San. Ve Tic. A.S. Країна виробництва TR;
- вироби будівельні з пластмас: аксесуари - 16776 шт., короба пластикові під автомати - 7870 шт. Торгівельна марка: VIKO. Виробник: Panasonic Eco Solutions Elektrik San. Ve Tic. A.S. Країна виробництва TR;
- електрична апаратура для комутації для коаксіальних кабелів: розетки для ТВ, аудіо - 2760 шт. Торгівельна марка: VIKO. Виробник: Panasonic Eco Solutions Elektrik San. Ve Tic. A.S. Країна виробництва TR;
- проводи ізольовані для напруги не більш як 1000 В, що мають з`єднувальні пристрої: подовжувачі - 12 шт. Торгівельна марка: VIKO. Виробник: Panasonic Eco Solutions Elektrik San. Ve Tic. A.S. Країна виробництва TR. 
Митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).
Для митного оформлення позивачем були подані документи, визначені частиною 2  статті 53 Митного кодексу України, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №190319-1 від 22.03.2019 року; документ, що містить довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам - комерційна пропозиція OFFER б/н від 22.03.2019 року; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №220319 від 22.03.2019 року; документ про походження товару - INVOICE №190319-1 від 22.03.2019 року;  книжка МДП  - CARNET TIR VX83232042 від 22.03.2019 року; страховий поліс INSURANCE POLICY №97021910000028 від 23.03.2019 року; зовнішньоекономічний договір поставки №09.07.18 від 09.07.2018 року; висновок експерта про вартісні характеристики товару № ГО-800 від 28.03.2019 року; лист б/н від 28.03.2019 року.
За результатом опрацювання всіх поданих декларантом документів Київською міською митницею ДФС встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:
1) в інвойсі №190319-1 від 22.03.2019 року та контракті №09.07.2018 від 09.07.2018 року не зазначено умови оплати за товар та відсутні терміни оплати, таким чином відсутні відомості щодо ціни, яка сплачена;
2) відсутні відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару;
3) не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні відповідно до умов поставки СІР Дніпро , зокрема, витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару;
4) не надано до митного оформлення висновок про вартісні характеристики товару.
Митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості:
1) договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором, а саме рахунок від виробника товару компанії Panasonic Eco Solutions Elektrik San. Ve Tic. A.S.;
3) виписку з бухгалтерської документації;
4) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару компанії Panasonic Eco Solutions Elektrik San. Ve Tic. A.S.;
6) копію митної декларації країни відправлення;
7) висновки про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією №ГО-800 від 28.03.2019 року
За результатом проведеної митної оцінки митним органом 28.03.2019 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА100000/2019/100073/2, згідно з яким відкоригована задекларована митна вартість товарів із застосуванням резервного методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів в сторону збільшення на 28219,45 доларів США (а.с. 24-24).
У зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100030/2019/00204 від 28.03.2019 року (а.с. 27-28).
Позивач не погодився з рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/100073/2 від 28.03.2019 року та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100030/2019/00204 від 28.03.2019 року та оскаржив їх до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду пешої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Частиною 1 статті 7 МК України  встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Відповідно до ч.2  ст.53 МК України  документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частин 1, 2, 3  ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій  статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень  статті 55 МК України.
Приписами  ст.337 МК України  визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті УІІ ГАТТ 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Примітками до п.2 статті VІІ «Оцінка товару для митних цілей» ГАТТ (1947) визначено, що сумісним зі статтею VІІ було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
Згідно із п.1 ч.4  ст.54 МК України  контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Відповідно до ч.6  ст.54 МК України  орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій  статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у  главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно із ч.1  ст.55 МК України  рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2  ст.55 МК України  визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою  статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до ч.1  ст.57 МК України  визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2  ст.57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу  (ч.3  ст.57 МК України).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6  ст.57 МК України).
Відповідно до п.4  ст.57 МК України  у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1  ст.57 МК України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей  59  та  60  цього  Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно із ч.8  ст.57 МК України  у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених  статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 1  ст.58 МК України  передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч.2  ст.58 МК України  метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Аналіз положень ч.3 ст.53, частин 1, 2, 5 ст.54, ст.58 МК України  дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у  ст.58 МК України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/100073/2 від 28.03.2019 року, підставою для його прийняття є результат опрацювання поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Щодо висновків митного органу про те, що в інвойсі №190319-1 від 22.03.2019 року та контракті №09.07.2018 від 09.07.2018 року не зазначено умови оплати за товар та відсутні терміни оплати, таким чином відсутні відомості щодо ціни, яка сплачена, то з цього приводу суд зазначає, що інвойс №190319-1 від 22.03.2019 року містить посилання на зовнішньоекономічний договір поставки, змістом якого визначені положення щодо розрахунків за товар.
Так, відповідно до п.3.5 договору, товар, який придбано покупцем передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії договору.
Таким чином, доводи відповідача про те, що у наданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, не відповідають дійсності.
Крім того, відповідачем не зазначено, яким саме чином відповідні розбіжності впливають на митну вартість товару.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі №815/4132/17.
Також апелянтом зазначено, що відсутні відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що за змістом ч.5  ст.382 Господарського кодексу України, права та обов`язки сторін зовнішньоекономічного договору (контракту) визначаються правом місця його укладення, якщо сторони не погодили інше. Порядок визначення права, яке має застосовуватися до договору (контракту) у разі недосягнення згоди сторін стосовно вказаного порядку, встановлюється законом про зовнішньоекономічну діяльність.
Сторони при укладенні зовнішньоекономічного договору (українські суб`єкти господарювання й іноземні суб`єкти господарської діяльності) мають керуватися Положенням про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), затвердженим наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 06.09.2001 №201, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.09.2001 року за №833/6024 (далі по тексту - Положення №201), яке містить перелік основних та додаткових умов зовнішньоекономічного договору.
За змістом п.1.9 зазначеного Положення №201 до основних умов віднесена, в тому числі, інформація щодо упаковки та маркування тощо.
Так, пунктом 5.1 договору передбачено, що товар, який є предметом договору, повинен мати належне маркування.
Крі того, змістом п.2.2 даного договору передбачено, що назва товару, кількість і ціна зазначаються у рахунках на кожну партію товару відповідно. При цьому, відповідно до п.3.1 договору, загальна сума договору складається з суми усіх рахунків за цим договором.
Таким чином, зовнішньоекономічний договір поставки №09.07.18 від 09.07.2018 року, містить саме ті умови, які визначені основними і повинні бути передбачені в зовнішньоекономічному договорі (контракті), зокрема, відомості про нанесене відповідне маркування.
Вказане спростовує висновок митного органу про відсутність відомостей щодо включення вартості маркування у ціну товару.
Щодо посилання митного органу в апеляційній скарзі про те, що декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні відповідно до умов поставки СІР-Дніпро, зокрема, витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару, колегія суддів звертає увагу, що такі посилання суперечать самим принципам Інкотермс 2010, які регламентують момент передачі прав на товар і усі пов`язані з цим ризики, та визначають, зокрема: хто і за чий рахунок забезпечує транспортування товарів територіями країн продавця, покупця, транзитних країн, морськими та повітряними шляхами; обов`язки продавців у частині пакування та маркування товарів; хто і за чий рахунок забезпечує транспортування товарів територіями країн продавця, покупця, транзитних країн, морськими та повітряними шляхами; обов`язки сторін щодо страхування вантажів і оформлення комерційних документів; місце і час переходу від продавця до покупця ризиків втрати чи пошкодження товарів.
Згідно із Інкотермс-2010 за умовами поставки СІР, що визначені і погоджені сторонами в інвойсах, продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення.
З викладеного вбачається, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які додаткові витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки у вищезазначений спосіб.
За умовами терміна СІР на продавця покладається також обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що погоджуючи саме обрані умови поставки СІР, сторони виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару, фрахт або транспортні витрати, вартість страхування, тощо, з чим погоджується колегія суддів.
Відтак, додаткові витрати на транспортування та страхування товару позивач не поніс, а тому і не повинн декларувати.
Крім того, як вбачається з умов зовнішньоекономічного договору, постачальник не вимагав у покупця обов`язку відшкодування витрат по застосованим сторонами умовам поставки,зокрема, витрат на транпортування та страхування.
Отже, відсутність такої вимоги також свідчить про те, що відповідні витрати були враховані постачальником у ціні товару.
Таким чином, доводи апелянта про не подання дкларантом достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні відповідно до умов поставки СІР-Дніпро, зокрема, витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, не відповідають дійсності.
Крім того, твердження митного органу щодо не надання декларантом висновку про вартісні характеристики товару, спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме самою митною декларацією № UA100030/2019/400328 від 28.03.2019 року, в якій у графі 44  ВМД  за кодом документу 3016 зазначено про наявність висновку експерта №ГО-800 від 28.03.2019 року.
Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару, оскільки у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку з чим, вбачається безпідставність відмови митним органом позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, враховуючи що відповідачем не наведено доказів того, що документи, подані для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
  
          Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78  цього Кодексу.
          Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/100073/2 від 28.03.2019 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00204 від 28.03.2019 року.
           З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги позову знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, судом першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення про задоволення позовних вимог.
          Враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування оскаржуваного судового рішення, не встановлено, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
          Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Керуючись статтями 4, 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
           П О С Т А Н О В И В:
                              Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року в адміністративній справі №160/4236/19 залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року в адміністративній справі №160/4236/19 залишити без змін. 
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.
          Повний текст постанови складено 15 січня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак