ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року 
м. Київ
Справа №  916/1041/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Кушнір І.В., Случ О.В., за участю секретаря судового засідання Кравчук О.І., та представників: позивача: прокурора відділу Генеральної прокуратури України Яговдіка С.М., Міноборони Барди О.Ю., відповідача 1: не з`явились, відповідача 2:       Шолар О.Ю., третіх осіб: не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги  Заступника військового прокурора Південного регіону України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 та рішення Господарського суду Одеської області від 07.05.2019 у справі № 916/1041/17 за позовом Виконуючого обов`язки військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до:  1) Молодіжненської сільської ради;  2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Саймон" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів - Концерну "Військторгсервіс" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним з моменту укладення договору оренди земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2017 року виконуючий обов`язки військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави звернувся до суду з позовом в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси до Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області та Товариства з обмеженої відповідальністю "Саймон" про визнання незаконним та скасування рішення першого відповідача про передачу другому відповідачу у довгострокову оренду строком на 49 років земельних ділянок загальною площею 8,5780 га для проведення берегоукріплювальних робіт і будівництва гідротехнічних протизсувних споруд, розміщення та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення для організації відпочинку населення, розташованих в с.   Молодіжне;  визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між відповідачами; визнання незаконним та скасування рішення першого відповідача про вилучення із земель Міністерства оборони України Квартирно-експлуатаційної частини Одеського району земельної ділянки, загальною площею 2,1 га, та зарахування цієї земельної ділянки до земель запасу Молодіжненської сільської ради (в межах с. Молодіжне).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сільська рада не мала права розпоряджатись земельними ділянками, наданими свого часу для потреб оборони, відтак рішення про вилучення цих земельних ділянок та про їх передачу в довгострокову оренду, призвели до порушення права власності держави на вказані земельні ділянки і мають бути скасовані як незаконні. 
За доводами прокурора на земельній ділянці площею 2,1 га дотепер розміщені об`єкти нерухомості державної власності, які закріплені на праві господарського відання за Концерном "Військторгсервіс". 
Також прокурор вважає, що сільська рада, укладаючи договір оренди земельної ділянки на підставі незаконного рішення, не мала прав орендодавця, тому договір має бути визнаний недійсним.
Під час неодноразового розгляду даної справи судами встановлено, що у 1986 році Виконавчим комітетом Овідіопольської районної Ради народних депутатів Квартирно-експлуатаційній частині Одеського району видано державний акт на право користування землею серії Б №032344, у відповідності до якого для задоволення державних потреб землекористувачу надано в безстрокове та безоплатне користування земельну ділянку 586,5 га, до складу якої, зокрема, увійшла земельна ділянка, розташована на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.
Судами з`ясовано, що на частині вказаної земельної ділянки площею 12,5 га, розташованої за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 6, розміщувалися будівлі та споруди бази відпочинку, закріпленої за Державним підприємством Міністерства оборони України "Оздоровчий комплекс "Ювілейний".
Відповідно до наказу МОУ № 454 від 25.07.2006 "Про реорганізацію ДП МОУ "ОК "Ювілейний" припинено діяльність ДП МОУ "ОК "Ювілейний", шляхом реорганізації його через приєднання до ДП МОУ "Управління торгівлі Південного оперативного командування", визначено ДП МОУ "Управління торгівлі Південного оперативного командування" правонаступником усіх майнових прав та обов`язків ДП МОУ "ОК "Ювілейний", основні фонди та оборотні кошти, інші цінності ДП МОУ "Оздоровчий комплекс "Ювілейний", що реорганізовується, вирішено закріпити за ДП МОУ "Управління торгівлі Південного оперативного командування" на праві господарського відання згідно із затвердженим передавальним актом як внески до статутного фонду (п.п.1, 2, 3 наказу). 
Наказом МОУ № 125 від 06.04.2007 припинено діяльність ДП МОУ "Управління торгівлі Південного оперативного командування", шляхом реорганізації його через приєднання до Концерну "Військторгсервіс", визначено останнього правонаступником всіх майнових прав та обов`язків ДП МОУ "Управління торгівлі Південного оперативного командування", основні фонди та оборотні кошти, інші цінності ДП МОУ "Управління торгівлі Південного оперативного командування" закріплено за концерном "Військторгсервіс". 
19.01.2009 МОУ затверджено передавальний акт "Приймання-передачі основних фондів, оборотних активів, власного капіталу та зобов`язань ДП МОУ "Управління торгівлі Південного оперативного командування" у зв`язку із його реорганізацією шляхом приєднання до Концерну "Військторгсервіс", у т.ч. за вказаним актом було передано нежитлові будівлі, будівлі та споруди "ОК "Ювілейний" за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 6.    
11.07.2003 Овідіопольською районною державною адміністрацією винесено розпорядження № 459 "Про визнання права власності на будівлі та споруди "ОК "Ювілейний", відповідно до якого визнано за ДП МОУ право власності на будівлі та споруди "ОК "Ювілейний", які перебувають на балансі вказаного підприємства і знаходяться в с. Молодіжному, по вул. Набережній, 6, Овідіопольського району Одеської області, про що видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14.07.2003. 
У зв`язку з реалізацією будівель та споруд Державного підприємства Міністерства оборони України "Оздоровчий комплекс "Ювілейний", розташованих по вул. Набережній, 6 в с. Молодіжному Овідіопольського району, Міністр оборони України звернувся до голови державної адміністрації Овідіопольського району Одеської області із листом від 23.12.2004 №220/2826, в якому повідомив, що Міністерство оборони України не заперечує проти вилучення земельної ділянки площею 12,5 га із земель оборони з метою землевідведення новому власнику майна.
25.03.2005 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Саймон" (покупцем) укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу майна об`єкта соціальної сфери шляхом продажу на аукціоні, відповідно до умов якого товариством придбано у власність 73/5000 частини нежитлової будівлі, будівлі та споруди оздоровчого комплексу "Ювілейний", що знаходяться в Одеській області Овідіопольського району в с. Молодіжному по вул. Набережній, 6.
Судами встановлено, що Витягом з Державного реєстру правочинів №821149 від 25.03.2005, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7102933 від 26.04.2005 підтверджується право власності ТОВ "Саймон" на зазначене нерухоме майно.
20.01.2006 Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району прийнято рішення №1436-IV, яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ТОВ "Саймон" у довгострокову оренду строком на 49 років земельної ділянки загальною площею 9,9101га, розташованої на території сільської ради в с. Молодіжному по вул. Набережній, 6, для проведення берегоукріплювальних робіт і будівництва гідротехнічних протизсувних споруд, розміщення та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення для відпочинку населення, за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні Міністерства оборони України в особі Одеської квартирно-експлуатаційної частини району і використовуються для розміщення та обслуговування оздоровчого комплексу "Ювілейний", за умови письмової згоди землекористувача на вилучення у нього цієї земельної ділянки.
Згідно з листом № 303/22/1/762 від 03.11.2006 Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління повідомило ТОВ "Саймон", що не заперечує проти вилучення земельних ділянок рекреаційного призначення загальною площею 8,5780 га, які розташовані у Одеській області, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 6.
В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Молодіжненської сільської ради №38 від 31.03.2006 надано ТОВ "Саймон" дозвіл на будівництво берегоукріплювальних протизсувних споруд та реконструкцію існуючих об`єктів рекреаційного призначення для організації відпочинку населення на земельній ділянці загальною площею 9,9101 га, що знаходиться на території сільської ради в с. Молодіжному по вул. Набережній, 6, відповідно до погоджених та затверджених у встановленому порядку проектів будівництва та реконструкції вказаних об`єктів.
02.10.2006 Державним підприємством Міністерства оборони України "Управління торгівлі Південного оперативного командування" (Сторона 1) та ТОВ "Саймон" (Сторона 2) укладено Договір № 1/СД про спільну діяльність, на умовах якого  Сторони домовились спільно діяти без створення юридичної особи на основі об`єднання вкладів для досягнення спільної господарської мети, зокрема, виконання берегоукріплювальних робіт та будівництва протизсувних споруд на земельній ділянці, яка використовується Стороною 1, та знаходиться на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, по вул. Набережна, 6, в прибережній зоні Чорного моря і зазнає впливу зсувних процесів, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна, що входять до складу майна Сторони 1.
Після надання сільською радою дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ТОВ "Саймон" в оренду земельної ділянки загальною площею 9,9101 га, Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління листом від 23.11.2006 за №303/22/1/742 погодило вилучення земельних ділянок у меншому розмірі - загальною площею 8,5780 га із земель, наданих в постійне користування Квартирно-експлуатаційній частині Одеського району на території Молодіжненської сільської ради в межах села Молодіжне по вул. Набережній, 6.
14.12.2007 Молодіжненською сільрадою прийнято рішення №1018-V, яким затверджено містобудівне обґрунтування ТОВ "Саймон" розміщення та будівництво берегоукріплювальних протизсувних споруд на земельній ділянці загальною площею 8,5780 га, розташованої в с. Молодіжному по вул. Набережній, 6. 
Відповідно до рішень Молодіжненської сільської ради № 1436-ІV від 20.01.2006, №38 від 31.03.2006 за результатами проведення будівництва берегоукріплювальних робіт ТОВ "Саймон" замовлено та отримано акти Головного управління промисловості та розвитку інфраструктури інженерно-геологічного обстеження території та узгодження її використання № 63-06, № 92-06 від 14.06.2006, дозвіл Інспекції ДАБК Овідіопольського району на виконання будівельних робіт №54 від 26.12.2006, дозвіл Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря на відновлення робіт щодо проведення будівництва гідротехнічних робіт на морському узбережжі комплексу "Ювілейний" №04/05/1 від 26.04.2007, акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 29.08.2008, декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстровану Інспекцією ДАБК в Одеській області 21.12.2012.
Першим оскарженим прокурором у даній справі Рішенням Молодіжненської сільської ради № 716-V від 25.05.2007 вилучено із земель Міністерства оборони України (КЕЧ Одеського району) земельну ділянку загальною площею 2,1 га, яка використовується КЕЧ Одеського району на підставі Державного акту на право постійного користування землею № Р-6-86 від 1986 (Б №032344) за згодою Міністерства оборони України (лист КЕВ від 23.04.2007 № 661) та зараховано її до земель запасу Молодіжненської сільської ради в т.ч.: земельну ділянку №1, площею 1,59 га, до категорії земель житлової та громадської забудови, земельну ділянку № 2, площею 0,51 га, до категорії земель рекреаційного призначення (в межах с. Молодіжне).    
Другим оскарженим прокурором рішенням Молодіжненської сільської ради від 20.03.2008 № 1104-V затверджено проект відведення ТОВ "Саймон" у довгострокову оренду на 49 років земельних ділянок загальною площею 8,5780 га, у зв`язку із придбанням ТОВ "Саймон" 73/5000 частин нежитлової будівлі, будівель та споруд "ОК "Ювілейний", на підставі листа-згоди МОУ № 220/2826 від 23.12.2004, та передано ці земельні ділянки ТОВ "Саймон" у довгострокову оренду. 
В подальшому Молодіжненською сільською радою прийнято рішення № 1266-V від 09.09.2008, яким затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, що передаються громадянам України, для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) в с. Молодіжне, передано вказані земельні ділянки безкоштовно у власність громадян України, та видано їм відповідні акти на право приватної власності на землю.  
Судами встановлено, що згідно з Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а також державними актами на право власності на земельну ділянку, згідно з якими вказані земельні ділянки перебувають у власності громадян - третіх осіб у справі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .
Оспорений прокурором договір оренди земельної ділянки укладено 14.04.2008  між Молодіжненською сільською радою (орендодавцем) та ТОВ "Саймон" (орендарем). На його умовах орендодавець на підставі рішення від 20.03.2008 за №1104-V надає, а орендар приймає в довгострокове платне користування земельні ділянки загальною площею 8,5780 га (земельну ділянку № 1 - площею 8,4389 га; земельну ділянку №2 - площею 0,1391 га), яка знаходиться на території Молодіжненської сільської ради в межах населеного пункту за адресою: 67840, Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 6.
Згідно з п. п. 2.1., 2.2., 2.3. Договору оренди земельної ділянки від 14.04.2008 в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 8,5780 га (земельна ділянка № 1 площею 8,4389 га, кадастровий номер земельної ділянки в державному реєстрі земель - 5123782000020043019; земельна ділянка № 2 площею 0,1391 га, кадастровий номер земельної ділянки в державному реєстрі земель - 5123782000020043020), в тому числі: 8,5780 га - забудовані землі, що використовуються для відпочинку та інші відкриті землі (57 кемпінгів, будинків для відпочинку або для проведення відпусток) для проведення берегоукріплювальних робіт і будівництва гідротехнічних протизсувних споруд, розміщення та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення для відпочинку населення, яка знаходиться на території Молодіжненської сільської ради в межах населеного пункту за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул.. Набережна, 6. На земельній ділянці, яка передається в оренду за цим договором є об`єкти нерухомого майна, на підставі договору купівлі-продажу державного майна об`єкта соціальної інфраструктури шляхом продажу на аукціоні, 73/5000 частин нежитлової будівлі, будівель і споруд "ОК "Ювілейний", укладеного 25.03.2005 РВ ФДМУ по Одеській області та ТОВ "Саймон". Межі земельної ділянки, яка є об`єктом оренди за цим договором, встановлені в натурі (на місцевості) згідно акту встановлення меж земельної ділянки від 04.04.2008, що додається до договору.
Пунктом п. 3.1 Договору передбачено, що договір укладено на строк 49 років, який починає обчислюватись з дня державної реєстрації договору відповідно до чинного законодавства. Договір за взаємною згодою сторін укладається у простій письмовій формі та не потребує подальшого нотаріального посвідчення у відповідності до приписів Закону України "Про оренду землі".      
Разом з Договором Сторонами підписано Акт від 04.04.2008 про встановлення в натурі меж земельних ділянок, переданих у довгострокову оренду строком на 49 років ТОВ "Саймон" для проведення берегоукріплювальних робіт і будівництва гідротехнічних протизсувних споруд, розміщення та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення для відпочинку населення за адресою: вул. Набережна, 6, с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області.
Право оренди ТОВ "Саймон" зареєстровано 23.11.2015, про що свідчать Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 49395301 від 09.12.2015, № 49394098 від 09.12.2015. 
Судами досліджено довідку ПАТ "Банк Восток" № 008-05-70 від 27.06.2017, платіжні доручення за період з 30.01.2013 по 21.09.2015 та встановлено, що на виконання умов договору оренди від 14.04.2008 ТОВ "Саймон" сплачувало орендну плату. 
24.12.2015 Молодіжненська сільська рада прийняла рішення № 66-VII "Про розроблення детального плану території земельної ділянки, що знаходиться в довгостроковій оренді у ТОВ "Саймон" за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 6".
На підставі Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.06.2017 №№ 90582486, 90573625, суди з`ясували, що земельні ділянки площею 8,4389 га площею 0,1391 га, розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 6, зареєстровані за територіальною громадою в особі Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району. 
ТОВ "Саймон" на підставі рішення Молодіжненської сільської ради № 212 від 31.10.2012, отримало свідоцтво про право власності на нерухоме майно на збудовані гідротехнічні споруди, розташоване за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна , 6В.       
Дослідивши наведені в позові доводи про те, що сільська рада не мала повноважень розпоряджатись вищевказаними земельними ділянками, приймати рішення від 25.05.2007 №716-V та від 20.03.2008 №1104-V, а також укладати договір оренди земельної ділянки, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про їх помилковість.
Суди встановили, що прийняття Молодіжненською сільською радою спірних рішень відповідало чинному на той час земельному законодавству, адже до розмежування земель державної та комунальної власності виключно органи місцевого самоврядування були наділені повноваженнями по прийняттю рішень щодо розпорядження землями в межах населених пунктів;  вилучення земельних ділянок площею 8,5780 га та 2,10 га спірними рішеннями Молодіжненської сільської ради не потребувало окремого погодження (рішення) Кабінету Міністрів України; позивачами не доведено та не підтверджено належними доказами, що Молодіжненська сільська рада, приймаючи спірні рішення, діяла з перевищенням наданих їй повноважень, які б призвели до порушення права власності держави на вказані земельні ділянки;  підстави для застосування судом позовної давності у даній справі за відповідними заявами відповідача відсутні, оскільки судами не встановлено порушень чинного законодавства України при прийнятті Молодіжненською сільрадою спірних рішень та укладенні договору оренди.
У зв`язку з цим рішенням Господарського суду Одеської області від 07.05.2019, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2019, у задоволенні позову прокурора відмовлено.
Не погоджуючись з судовими рішеннями, прокурор та КЕВ міста Одеси звернулись до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, просять рішення  судів скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову прокурора.
За доводами скаржників, висновки судів про те, що Молодіжненська сільська рада мала повноваження на розпорядження землями в межах села до розмежування земель державної та комунальної власності в межах с. Молодіжне, та про те, що вилучення сільською радою спірних земельних ділянок площами 8,5780 га та 2,10 га не вимагало окремого погодження (рішення) Кабінету Міністрів України зроблені судами з неправильним застосуванням норм матеріального права. 
За доводами скаржників, розташування на землях оборони об`єктів соціально-культурного призначення не надає абсолютні повноваження органам місцевого самоврядування самостійно вилучати землі оборони без дотримання процедури, передбаченої нормами Земельного кодексу України, Законів України "Про Збройні Сили України", "Про використання земель оборони". Правом передачі земель оборони із земель державної власності до земель комунальної власності наділений лише Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації, які будь-яких рішень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою не приймали. Вважають, що наявність згоди Міністерства оборони України на вилучення земель оборони або розташування на землях оборони об`єктів соціально-культурного призначення, не обмежують повноваження Кабінету Міністрів України розпоряджатися землями оборони.
У відзивах на касаційні скарги Молодіжненська сільська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю "Саймон" заперечують проти їх задоволення, вважають висновки судів попередніх інстанцій правильними та вичерпними; стверджують, що земельні ділянки площею 8,5780 га та 2,10 га належали до земель оборони, проте могли бути передані до комунальної власності, зважаючи на розміщення на них об`єкту соціально-культурного призначення - будівель та споруд бази відпочинку "Ювілейна". Вважають, що Кабінет Міністрів України не є єдиним органом, уповноваженим на управління об`єктами державної власності, оскільки такими органами виступають також відповідні міністерства. Тому вважають правильними висновки судів, що вилучення земельних ділянок площею 8,5780 га та 2,10 га, погоджене з Міністерством оборони України, не потребувало окремого погодження (рішення) Кабінету Міністрів України.
Дослідивши вказані доводи скаржників, перевіривши з їх урахуванням в межах повноважень касаційної інстанції правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, спірним у даній справі є питання наявності чи відсутності у органу місцевого самоврядування повноважень щодо вилучення без погодження з Кабінетом Міністрів України земельної ділянки Міністерства оборони України (КЕЧ Одеського району) та її зарахування до земель запасу сільської ради до категорії земель житлової та громадської забудови, а також земель рекреаційного призначення (в межах села), а також щодо її подальшої передачі в довгострокову оренду.
Зі змісту судових рішень вбачається, що вирішуючи вказане питання суди обох інстанцій керувались приписами чинного законодавства, а також положеннями Земельного кодексу і законів України в редакціях, чинних на час прийняття спірних рішень.
Так, згідно з ч. 1 ст. 84 ЗК України (в редакції, чинній на час прийняття спірних рішень) у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності; право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади.
Особливості правового режиму земель оборони визначені ст. 77 ЗК України, за частинами першою та другою якої (станом на час прийняття спірного рішення Ради) землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України; землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності.
За змістом ст. 1 Закону України "Про використання земель оборони" (у відповідній редакції) землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України, визнаються землями оборони. 
Відповідно до п. б) ч. 3 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення спірних рішень), до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать, зокрема, землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення, утворених відповідно законодавства України.
Пункт а) ч. 1 ст. 140 ЗК України передбачає, що однією з підстав припинення права власності на земельну ділянку є добровільна відмова власника від права на земельну ділянку. Припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу.
Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.
Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.01.2015, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.03.2015, постановою Вищого господарського суду України від 09.06.2015, у справі № 916/4329/14 відмовлено в позові про визнання незаконним та скасування рішення від 20.03.2008 № 1104-V "Про передачу ТОВ "Саймон" у довгострокову оренду строком на 49 років земельних ділянок загальною площею 8,5780 га для проведення берегоукріплювальних робіт і будівництва гідротехнічних протизсувних споруд, розміщення та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення для організації відпочинку населення, розташованої в с. Молодіжне, вул. Набережна, 6, Овідіопольського району, Одеської області", заявленого Першим заступником військового прокурора Південного регіону України, в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України, в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до Молодіжненської сільської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Саймон", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Кабінету Міністрів України, Концерну "Військторгсервіс", 
У вказаних рішеннях судами встановлені факти належності спірних земель до земель оборони, надання згоди на вилучення спірних земель площею 12,5 га з боку Міністерства оборони України у листі № 220/2826 від 23.12.2004 та на вилучення земельної ділянки площею 8,5780 га з боку Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України у листі № 303/22/1/742 від 23.11.2006.
Крім того, судами у даній справі встановлено, що 23.12.2004 Міністерство оборони України звернулось на адресу Голови Державної адміністрації Овідіопольського району Одеської області Левчука В.В. з листом за № 220/2826 за підписом Міністра оборони України Кузьмука О.І., відповідно до якого, в зв`язку з реалізацією будівель та споруд Державного підприємства Міністерства оборони України "Оздоровчий комплекс "Ювілейний", розташованих в с. Молодіжному по вул. Набережній, 6, Овідіопольського району, Міністерство оборони України не заперечує проти вилучення земельної ділянки площею 12,5 га з земель оборони з метою землевідведення новому власнику майна.
Судами з`ясовано, що на землях площею 12,5 га, до яких входили земельні ділянки, які стали предметом спірних рішень ради, був розміщений об`єкт соціально-культурного призначення - будівлі та споруди бази відпочинку "Ювілейний", тому  суди обох інстанцій дійшли правильного висновку, що вказані землі належали до земель під об`єктом соціально-культурного призначення та могли бути передані до комунальної власності згідно з п. б) ч. 3 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення спірних рішень).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. 
Згідно з п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття рішень), до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.
Як правильно зазначено судами, в 2007-2008 роках землі державної та комунальної власності не були розмежованими, а розпорядження землями (прийняття рішень про вилучення, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та надання (передача) земельних ділянок у власність чи користування) в межах населених пунктів здійснювали виключно відповідні органи місцевого самоврядування (сільські, селищні, міські ради), оскільки землі державної та комунальної власності було розмежовано лише з 01.01.2013 - дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 № 5245-VI. 
Спірні земельні ділянки площею 8,5780 га та 2,10 га знаходились в межах населеного пункту - села Молодіжного Овідіопольського району.
Порядок вилучення земельних ділянок закріплено у ст. 149 Земельного кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України, вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
При цьому, на час прийняття відповідних рішень, чинним законодавством не було встановлено форми згоди землекористувача, відтак для з`ясування цього питання в судовому порядку необхідним є встановлення чіткого волевиявлення уповноваженого органу, направлене на припинення прав на земельну ділянку.
За висновками судів, наявність згоди попереднього землекористувача достеменно  підтверджена листом Міністерства оборони України від 23.12.2004 №220/2826, яким останнє надало дозвіл на вилучення земельної ділянки площею 12,5 га з земель оборони (до яких увійшли земельні ділянки площею 8,5780 га та 2,10 га); листом Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління МОУ від 23.11.2006 № 303/22/1/742, яке не заперечувало проти вилучення земельних ділянок загальною площею 8,5780 га із земель наданих в постійне користування КЕЧ Одеського району; листом КЕВ м. Одеси від 23.04.2007 № 661, який не заперечувало проти вилучення земельних ділянок загальною площею 2,10 га.
Таким чином Міністерство оборони України, а також безпосередньо землекористувач КЕВ м. Одеси, і Південне територіальне Квартирно-експлуатаційне управління МОУ належним чином виразили свою згоду на вилучення земельних ділянок, тому судами обох інстанцій обґрунтовано спростовано протилежні доводи скаржника.
Щодо посилання скаржника на необхідність отримання погодження Кабінету Міністрів України на вилучення спірних земельних ділянок, то суди обох інстанцій правильно врахували, що згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб. 
За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", серед суб`єктів управління об`єктами державної власності нарівні з іншими є міністерства та інші органи виконавчої влади (далі - уповноважені органи управління).
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань приймають рішення про передачу об`єктів державної власності в комунальну власність.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про Збройні Сили України", Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Статтею 10 Закону України "Про оборону України" унормовано, що Міністерство оборони України здійснює управління переданим Міністерству оборони України військовим майном і майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.
Згідно зі ст. 6 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", відчуження військового майна здійснюється Міністерством оборони України через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства та організації, визначені ним за результатами тендеру, після його списання, за винятком майна, визначеного частиною другою цієї статті. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 № 1919 затверджено Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил, згідно з яким відчуження військового майна - вилучення військового майна із Збройних Сил у результаті його реалізації через уповноважені підприємства (організації) або безпосередньої передачі виконавцям державного оборонного замовлення, іншим постачальникам матеріально-технічних засобів (ресурсів), виконавцям робіт, надавачам послуг (далі - виконавці) з метою проведення з ними розрахунків, а також передачі юридичним особам в обмін на житло для військовослужбовців та членів їх сімей.
Проте вказаним Положенням передбачено, що його дія не поширюється на передачу військового майна до сфери управління інших органів виконавчої влади, а також у власність територіальних громад сіл, селищ та міст.
Вилучення земельних ділянок площею 8,5780 га та 2,10 га за спірними рішеннями не є відчуженням військового майна у розумінні ч. 6 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" та Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил № 1919.
Натомість, постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 №1282 затверджений Порядок вилучення і передачі військового майна Збройних Сил, який визначав процедуру вилучення військового майна з оперативного управління військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил (далі - військові частини), та його безоплатної передачі до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном (далі - органи, уповноважені управляти державним майном), самоврядним установам і організаціям, які провадять свою діяльність в інтересах національної безпеки і оборони (далі - самоврядні установи і організації), та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність.
Відповідно до п. 2 Порядку № 1282, вилучення військового майна з оперативного   управління військових частин - прийняття Міноборони рішення про вилучення майна   з   оперативного управління військових частин з метою безоплатної   передачі   його   до   сфери   управління   органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність.
Згідно з п. 4 Порядку № 1282, передача військового майна органам, уповноваженим управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність проводиться за рішенням: 1) Кабінету Міністрів України - щодо цілісних   майнових комплексів; 2) Міноборони - щодо: іншого окремого індивідуально визначеного майна; житлового фонду та інших об`єктів соціальної інфраструктури, які перебувають в оперативному управлінні військових частин і передаються не у складі цілісних майнових комплексів.
Відповідно до пунктів 44, 45 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основних правил користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 № 483, за відсутністю потреби або по закінченню терміну користування землі, надані для потреб Збройних Сил України, підлягають передачі місцевим органам влади згідно з статтею 27 Земельного кодексу України. Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного, управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.
З огляду на вищевикладене, безпосередньо Міністерство оборони України виступало уповноваженим органом, який мав право розпоряджатись переданою йому в управління земельною ділянкою, в тому числі приймати рішення про згоду на її вилучення.
Водночас апеляційним судом правильно зауважено, що станом на момент прийняття спірних рішень ради, норма ст. 9 Закону України "Про Збройні Сили України" передбачала повноваження КМУ, серед яких встановлення порядку надання Збройним Силам України в управління об`єктів державної власності, в тому числі земельних (водних) ділянок, а не повноваження щодо розпорядження землями, що закріплені за військовими частинами та установами ЗСУ, тобто цим законом були закріплені інші повноваження КМУ, що не стосувалися розпорядження землями оборони.
Таким чином, висновок судів про те, що вилучення земельних ділянок площею 8,5780 га та 2,10 га не потребувало окремого погодження (рішення) Кабінету Міністрів України, зроблений з правильним застосуванням норм матеріального права, на підставі повної та всебічної оцінки наявних у справі доказів.
Посилання прокурора в скарзі на правові позиції, наведені Верховним Судом у постановах від 24.04.2018 у справі № 902/538/14, від 29.11.2018 у справі №916/1900/16 та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12.06.2018 у справі № 916/3727/15 обґрунтовано відхилено апеляційним судом, оскільки встановлені в них обставини не є подібними до обставин спору у даній справі. Вказані висновки не стосуються земель оборони, які знаходились під об`єктами соціально-культурного призначення і могли передаватись до комунальної власності без згоди Кабінету Міністрів України.
Щодо доводів скаржника про розташування на вилученій земельній ділянці площею 2,10 га нерухомих об`єктів державної власності - будівель та споруд бази відпочинку "Ювілейна", то вони обґрунтовано відхилені судами попередніх інстанцій з огляду на їх недоведеність. 
Так, судами з`ясовано, що згідно з актом Філії "ОУВТ" Концерну "Військторгсервіс" від 02.09.2016, складеним за результатами обстеження земельної ділянки, будівель та споруд бази відпочинку "Ювілейна" (с. Молодіжне, вул. Набережна, 6, Овідіопольського району), на земельній ділянці бази відпочинку "Ювілейна" загальною площею 58 849 кв.м розташовані нерухомі об`єкти, частина з яких перебуває у зруйнованому та напівзруйнованому стані. 
Зі змісту Технічного паспорту на будівлі та споруди бази відпочинку "Ювілейна" за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 6А, складено 16.07.2015 КП "БТІ" м. Іллічівська судами встановлено, що частину споруд знесено, а частина знаходиться в аварійному стані.
Крім того, згідно з Актом розбирання будівель та споруд від 18.07.2008 № 23, затвердженим начальником Державного підприємства Міністерства оборони України управління торгівлі ЮОК, тринадцять будівель "Оздоровчого комплексу "Ювілейний" були розібрані на підставі складених Актів списання основних засобів від 22.11.2006.
Таким чином судами встановлено, що зазначені позивачами об`єкти були списані та розібрані за погодженням з Міністерством оборони України, відтак доводи касаційних скарг в цій частині також не підтверджені жодними належними доказами, тому не заслуговують на увагу.
Водночас судами встановлено, що власником частини нежитлової будівлі, будівлі та споруди оздоровчого комплексу "Ювілейний", які знаходяться в Одеській області Овідіопольського району в с. Молодіжному по вул. Набережній, 6, нині є ТОВ "Саймон", що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №821149 від 25.03.2005, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7102933 від 26.04.2005 підтверджується право власності ТОВ "Саймон" на зазначене нерухоме майно. 
Що ж до посилань в касаційних скаргах на невідповідність спірного договору оренди від 14.04.2008 положенням чинного законодавства, то судова колегія також їх відхиляє, з огляду на те, що не знайшли свого підтвердження доводи скаржників про незаконність рішення Молодіжненської сільської ради від 20.03.2008 № 1104-V, яким затверджено проект відведення ТОВ "Саймон" у довгострокову оренду на 49 років земельних ділянок, та на підставі якого і укладено спірний договір.
Крім того, як встановлено в ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця,   прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону
В силу ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Положеннями ч.ч. 1, 2, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Угода може бути визнана недійсною лише з підстав і за наслідками, передбаченими законом. Отже, в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.
Судами обох інстанцій правильно зазначено, що договір оренди від 14.04.2008 укладений у формі, встановленій законом; сторонами, що мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; відповідає вимогам Цивільного кодексу України та спрямований на реальне настання правових наслідків, що передбачає виконання вимог дійсності правочину, які встановлені ст. 203 Цивільного кодексу України.
З огляду на зазначене, а також враховуючи, що рішення Молодіжненської сільської ради від 20.03.2008 № 1104-V прийнято у спосіб та в межах повноважень, визначених чинним законодавством на момент його прийняття, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків, що правові підстави для визнання недійсним з моменту укладення Договору оренди земельної ділянки від 14.04.2008, укладеного між Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району Одеської області та ТОВ "Саймон" - відсутні.
Враховуючи, що під час касаційного провадження не знайшли свого підтвердження доводи скаржників про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, оскаржені судові рішення підлягають залишенню без змін, касаційні скарги - без задоволення,  а судові витрати в силу ст. 129 ГПК України - покладенню на скаржників.
Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги Заступника військового прокурора Південного регіону України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси залишити без задоволення.
Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 та рішення Господарського суду Одеської області від 07.05.2019 у справі № 916/1041/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий  суддя | Могил С.К.
Судді: | Кушнір І.В.
| Случ О.В.