ПОСТАНОВА
Іменем України

23 січня 2020 року 
м. Київ
справа № 640/1945/19
адміністративне провадження № К/9901/10192/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.02.2019р. (суддя - Арсірій Р.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019р. (судді - Парінов А.Б., Беспалов О.О., Губська О.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову (до подання позовної заяви), в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії:
припису Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 08.01.2019р., який видано їй щодо об`єкта «Будівництво індивідуальних житлових будинків (зблокованих), господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1»;
припису Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 08.01.2019р., який видано їй щодо об`єкта «Будівництво індивідуальних житлових будинків (зблокованих), господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1»;
наказу №13 від 17.01.2019р. Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт», яким анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт «Будівництво індивідуальних житлових будинків (зблокованих), господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1» від 14.08.2008р. №0664-Сл/Т;
постанови у справі про адміністративне правопорушення №3/19 від 29.01.2019р. Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка складена відносно неї стосовно невиконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.01.2018р.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилалась на те, що не порушувала вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Тимчасове ненадання нею деяких документів на запит контролюючого органу не є безпідставним чи таким, що свідчить про свідоме не бажання надавати їх для ознайомлення. Така відмова була обґрунтованою та доведена до відома інспектора. Проте оскільки відповідні пояснення щодо неможливості надання запитуваних документів через наявність об`єктивних причин були проігноровані та не прийняті до уваги посадовою особою контролюючого органу, що стало підставою для прийняття зазначених розпорядчих рішень, які вона має намір оскаржити у судовому порядку.
Крім того, посилалась на те, що зупинення виконання робіт на об`єкті будівництва «Будівництво індивідуальних житлових будинків (зблокованих), господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1» призведе до значних витрат та негативних наслідків щодо вже виконаних робіт, у тому числі через вплив погодних умов, зупинення будівельних робіт призведе до руйнування недобудованих елементів об`єкту і як наслідок неможливості реалізації наступних етапів будівництва. 
Також посилалась на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду, оскільки зупинення будівельних робіт на об`єкті «Будівництво індивідуальних житлових будинків (зблокованих), господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1» може бути зруйноване у найкоротші терміни, шляхом затоплення котловану та зсуву грунту.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.02.2019р., яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019р., заяву про забезпечення адміністративного позову задоволено частково, вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії:
припису Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 08.01.2019р., який видано позивачу щодо об`єкта «Будівництво індивідуальних житлових будинків (зблокованих), господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1»;
припису Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 08.01.2019р., який видано позивачу щодо об`єкта «Будівництво індивідуальних житлових будинків (зблокованих), господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1»;
наказу №13 від 17.01.2019р. Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт», яким анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт «Будівництво індивідуальних житлових будинків (зблокованих), господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1» від 14.08.2008р. №0664-Сл/Т.
В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.
З постановленими у справі ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій про забезпечення позову не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в          якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій не наведено жодних ознак, які б свідчили про очевидність протиправності видачі відповідачем наказу від 17.01.2019р. №13 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт», позивачем не наведено жодних об`єктивних обставин та не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в даній справі, про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, чи очевидність ознак протиправності рішень відповідача, як суб`єкта владних повноважень, а відтак відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.
Вважає, що забезпечення позову в такий спосіб, на який вказував позивач у своїй заяві, з підстав на які він посилався, фактично є вирішенням спору по суті заявлених позовних вимог.
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем надано докази наявності ознак очевидної необхідності забезпечення позову, оскільки з матеріалів заяви про забезпечення позову вбачаються обставини, відповідно до яких виконання приписів матиме наслідком припинення заявницею її господарської діяльності, що ускладнить (унеможливить) ефективний захист прав в разі задоволення позовних вимог судовим рішенням за результатом розгляду справи по суті. Позаяк існують ризики, що права позивача на свободу підприємницької діяльності, заборону від незаконного втручання та перешкоджання її господарській діяльності з моменту виконання приписів може бути порушено, а зупинення чи наступне відновлення будівництва потребуватиме вжиття нею додаткових зусиль (проведення витрат (затоплення котловану та зсуву грунту).
Крім того, суди виходили з того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову будуть порушені права та інтереси інших осіб, оскільки для будівництва будинку по АДРЕСА_1 , відносно зупинення якого винесено оскаржувані приписи, укладено та виконуються договори на виконання будівельних робіт. Невиконання цих договорів (у разі, якщо буде зупинено будівництво будинку), призведе до збитків їх сторін, в тому числі сплати штрафних санкцій, скорочення робочих місць.
Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про доведеність позивачем наявності ризиків, які унеможливлять відновлення порушених її прав у разі задоволення позовних вимог рішенням суду.
Суди виходили з безпідставності доводів відповідача про те, що вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб є фактично вирішенням спору по суті, оскільки в даному випадку забезпечення позову є виключно превентивним заходом щодо оспорюваних прав позивача. Іншим способом, а ніж шляхом зупинення дії розпорядчих актів відповідача, забезпечити захист прав та інтересів позивача, а також третіх осіб з урахуванням приписів КАС України є неможливим.
При цьому суди виходили з того, що задоволення заяви про забезпечення позову для відповідача не несе будь-яких негативних наслідків, не покладає на відповідача додаткових обтяжень та не має невідворотній характер, в той час як відмова у її задоволенні в даному випадку призведе до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частиною другою статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Приймаючи оскаржуваний наказ від 17.01.2019р. №13 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» відповідач реалізовував повноваження, надані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідачами таких обставин не спростовано і доказів протилежного не надано.
Із змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач посилалась виключно на те, що внаслідок прийняття оскаржуваних приписів та наказу буде зупинено виконання робіт на об`єкті будівництва, що призведе до значних втрат та негативних наслідків щодо робіт, які вже виконані, в тому числі через вплив погодних умов зупинення будівельних робіт призведе до руйнування недобудованих елементів об`єкту і як наслідок неможливості реалізації наступних етапів будівництва.
При цьому позивач також посилалась на те, що в разі невжиття заходів забезпечення позову будуть порушені права та інтереси інших осіб, залучених позивачем для будівництва та з якими укладено і виконуються договори на виконання будівельних робіт, а зупинення будівництва на даному етапі призведе до значної матеріальної шкоди, враховуючи штрафи та пеню за укладеними договорами.
При цьому, повноваження відповідача, як суб`єкта владних повноважень у сфері здійснення державного архітектурно-будівельного контролю спрямовані на забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
На відміну від господарської діяльності позивача державний архітектурно-будівельний контроль покликаний забезпечити додержання вимог спеціального законодавства, а враховуючи потенційну небезпеку та наслідки, які можуть виникнути у зв`язку з недотриманням вимог містобудівного законодавства і які можуть нести загрозу життю та здоров`ю людей, вжиття заходів контролю не може ставитись у залежність від можливості здійснювати позивачем її господарської діяльності.
Виходячи з наданих законом повноважень та завдань відповідача, прийняття оскаржуваних приписів та наказу мало за мету зупинення діяльності позивача для недопущення подальшого порушення законодавства.
В питанні вжиття заходів забезпечення позову у подібних правовідносинах Верховний Суд сформував сталу правову позицію щодо застосування норм процесуального права, яка полягає в наступному
«Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі».
Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.04.2019р. у справі №826/16509/18 та від 26.12.2019р. у справі № 640/13245/19, від 20.03.2019р. у справі № 826/14951/18 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.
Оскільки позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а також очевидність протиправності рішень та порушення прав та інтересів позивача, а тому суди необґрунтовано прийняли рішення про вжиття таких заходів у цій справі. 
Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, судові рішення ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій з порушенням норм процесуального права, а тому судові рішення у справі підлягають скасуванню з прийняттям у справі нової постанови про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.02.2019р. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019р. скасувати.
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №640/1945/19.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук