Ухвала 
29 січня 2020 року
м. Київ
справа № 522/1111/18
провадження № 61-1796ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Грушанським Артемом Валерійовичем, на постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам, стягнутих у твердій грошові сумі та зміну способу стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 , уточнивши позовні вимоги 19 березня 2018 року, просила:
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 заборгованість по аліментам, яка складається з різниці суми аліментів, стягнутих у твердій грошовій сумі та суми мінімальних аліментів, що складає 16 662,50 грн;
- змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , шляхом зміни способу їх присудження з твердої грошової суми на розмір у частині від доходу, 25 % від доходу щомісячно але не менше, ніж 
50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 додаткових витрат на утримання дитини для розвитку її здібностей в розмірі 12 300,00 грн;
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на надання правової допомоги у розмірі 10 000,00 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 21 грудня 2007 року у справі № 2- 9603/07 з 
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн щомісячно. На теперішній час зазначена сума аліментів не відповідає потребам їх доньки, що суперечить вимогам частини другої статті 182 СК України, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Позивач зазначила, що встановлена судовим рішенням сума аліментів у 
300,00 грн з початку ухвалення рішення жодного разу не індексувалась, що суперечить вимогам частини другої статті 184 СК України. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Крім того, позивачка зазначила, що оскільки їх донька вступила до Економічно-правового коледжу на контрактну форму навчання, що потребує додаткових витрат на її потреби для розвитку її здібностей, які становлять 
8 200,00 грн на рік, термін навчання складає 3 роки, тобто 
(8 200,00 грн х 3) / 2 = 12 300,00 грн, то вона вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на навчання доньки, оскільки при неодноразових зверненнях до відповідача про сплату 
1/2 вартості контракту на навчання, позитивного результату не дало.
Заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 25 липня 2018 року позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 заборгованість по аліментам, яка складеться з різниці суми аліментів, стягнутих у твердій сумі, та суми мінімальних аліментів та складає 16 662,5 грн.
Змінено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 шляхом зміни способу їх присудження з твердої грошової суми на розмір у частині від доходу, 25 відсотків від доходу щомісячно але не меншим, ніж 
50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4  додаткові витрати на утримання дитини для розвитку її здібностей в розмірі 12 300,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на надання правової допомоги у розмірі 10 000,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.
Постановою Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року апеляційну скаргу  ОСОБА_3  задоволено частково.
Заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25 липня 2018 року змінено.
Прийнято постанову, якою в абзаці другому резолютивної частини заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25 липня 2018 року слова та цифри «…яка складається з різниці суми аліментів стягнутих у твердій грошовій сумі та суми мінімальних аліментів і складає 
16 662,50 грн» замінено словами і цифрами наступного змісту «…яка складається з індексації розміру аліментів, стягнутих у твердій грошовій сумі і складає 129,60 грн».
В абзаці п`ятому резолютивної частини заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25 липня 2018 року цифри і букви
«…10 000,00 грн» замінено цифрами, буквами і словами наступного змісту: «…1 000,00 грн (одна тисяча гривень)».
В іншій частині заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25 липня 2018 року залишено без змін.
17 січня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат 
Грушанський А. В. звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року та залишити заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25 липня 2018 року без змін, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушенням норм процесуального права. 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.
Предметом позовних вимог у даній справі є стягнення заборгованості по аліментам, яка складається з різниці суми аліментів, стягнутих у твердій грошовій сумі та суми мінімальних аліментів, що складає 16 662,50 грн; зміна розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження з твердої грошової суми на розмір у частині від доходу, 25 % від доходу щомісячно але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнення додаткових витрат на утримання дитини для розвитку її здібностей в розмірі 12 300,00 грн.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Ціна позову у даній справі станом на 01 січня 2020 року не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн х 500 = 1 051 000,00 грн).
Справа є незначної складності, ціна позовув якій не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження. 
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що справа є малозначною в силу своїх властивостей. 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, висловленими у справах Levages Prestations Services v. France, 
№ 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Грушанським А. В., подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Грушанським Артемом Валерійовичем, на постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам, стягнутих у твердій грошові сумі та зміну способу стягнення аліментів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                В. П. Курило