ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/24304/19
Головуючий в 1 інстанції Смирнов Г.С.
Провадження № 33/819/68/20 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2020 року
       Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М., 
       за участю захисника Гончаренка А.Ю.,
       Ільїна Д.В., якого притягнуто до адміністративної відповідальності, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника Гончаренка А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо:
        ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

       Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

        ОСОБА_1  визнано винним у тому, що він  27.11.2019 року о 00 год. 35 хв. по вул. Перекопська 61 в м. Херсоні керував транспортним засобом, марки «AUDI», д/н НОМЕР_1 » з ознаками наркотичного сп`яніння - зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

       Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник Гончаренко А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування доводів указує, що всупереч вимог ст.266 КУпАП на місці зупинки поліцейські не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а одразу запропонували пройти такий огляд у медичному закладі. В протоколі не вказано конкретно від якого огляду на стан сп`яніння відмовився пройти ОСОБА_1 на місці зупинки або в медичному закладі. Вказане порушення є порушенням права на захист особи. Крім того, розгляд справи судом відбувався за відсутності свідків та поліцейського, який склав протокол, а тому не було встановлено фактичні обставини справи. У бланку пояснень свідка ОСОБА_2 не вказано документ, який посвідчує особу. Апелянт зазначає про необхідність допиту свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 . Також захисник зауважив, що в порушення вимог ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, його автомобіль не затримувався та не евакуювався, а отже у поліцейського не було підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Також у ОСОБА_1 було право пройти огляд протягом 2 годин, зачекати на приїзд особи, якій він може передати право управління транспортним засобом. 

       Заслухавши пояснення захисника Гончаренка А.Ю. та Ільїна Д.В., якого притягнуто до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційні вимоги, наведені захисником, просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

       Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
       Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського. 
       Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
       Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно із п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

       Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 27.11.2019 року о 00 год. 35 хв. по вул. Перекопська 61 в м. Херсоні ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки «AUDI», д/н НОМЕР_1 » з ознаками наркотичного сп`яніння - зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.
       Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , відповідно до яких   ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, і цей факт ОСОБА_1 не оспорював під час судового розгляду в суді першої інстанції. 
       Отже, у працівників поліції були законні підстави вимагати від водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, від якого він відмовився, та для складення протоколу про адміністративне правопорушення. 
       При складанні протоколу ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, при цьому він відмовився давати пояснення щодо вчиненого правопорушення, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від нього не надходило, тобто він реалізував своє право на захист. Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП. 
       Тому доводи апелянта про те, що при складанні протоколу поліцейськими були порушені його процесуальні права, слід визнати голослівними та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.
Під час перегляду відеозапису з місця зупинки транспортного засобу, який долучено до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, пояснення ОСОБА_1 , які він надавав під час допиту в судовому засіданні про те, що потрібно було зачекати його знайомого для того, щоб передати право керування транспортним засобом, під час перегляду відеозапису не підтверджені, зафіксовано факт відмови від проходження огляду у присутності двох свідків. 
       Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції було розглянуто справу за відсутності свідків, і з цих підстав захисник просить допитати їх в апеляційному порядку, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження містять повідомлення про час, дату та місце розгляду справи, які були отримані за вказаними адресами, а жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Тобто, суд здійснив всі необхідні заходи для повідомлення та виклику осіб, пояснення яких підлягали дослідженню, що не суперечить вимогам ст.268 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає доводи апелянта з цього приводу необґрунтованими та не вбачає порушення права особи на захист та необхідність безпосереднього допиту вказаних апелянтом осіб.
       Не приймаються до уваги вказівки захисника про те, що в бланку пояснень свідка ОСОБА_2 не вказано документ, що посвідчує особу, а отже вказаного свідка неможливо ідентифікувати, оскільки чинним КУпАП не передбачено вимог до оформлення бланків допиту свідків та визнання таких доказів неналежними або недопустимими за відсутність відомостей, про які вказує захисник. Не передбачено це і Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року.
       Є надуманими доводи апелянта про те, що відповідно до вимог ст.266 КУпАП поліцейський повинен був запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, а в разі незгоди – в медичному закладі і те, що в протоколі не вказано від якого конкретного огляду на стан сп`яніння відмовився ОСОБА_1 – проходження на місці зупинки або в медичному закладі.
       Відповідно до п.1 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Вказана норма застосовується за наявності зовнішніх ознак наявності у особи алкогольного сп`яніння. Огляд особи на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не передбачено. 
       Відповідно до п.12 Розділу II вказаної інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
       За вказаного, у поліцейського не було жодних підстав пропонувати огляд особі на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки. 
       Отже твердження захисника про те, що в протоколі не вказано від якого саме порядку проведення огляду відмовився ОСОБА_1 , є неспроможними, оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичному закладі, а тому порядок направлення особи на огляд не було порушено, про що помилково вказує захисник в апеляційній скарзі.
       Крім того, не приймаються до уваги доводи апелянта про порушення вимог ст.266 КУпАП, оскільки особу не було відсторонено від керування транспортним засобом за наявності підстав вважати, що вона перебуває в стані наркотичного сп`яніння, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, факт перебування особи в стані наркотичного сп`яніння не доводився та не фіксувався, оскільки особа відмовилась від проходження такого огляду. Вимоги вказаної норми поширюються лише на осіб, відносно яких встановлено та доведено факт керування транспортним засобом в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. З підстав лише відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у працівників поліції не було законних підстав відсторонювати особу від керування транспортним засобом.
       Щодо права ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння протягом 2 годин після зупинки та складання протоколу встановлено, що наявною в матеріалах справи довідкою лікаря КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР оглянуто ОСОБА_1 27.11.2019 року о 01.30 год. та не виявлено ознаки у особи наркотичного сп`яніння. (а.с.13)
       Вказану довідку як доказ судом першої інстанції не було прийнято до уваги, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку.
       Крім того, відповідно до п.п.15,16, 19 20 Розділу III вищевказаної Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) ( додаток4), видається на підставі акта медичного огляду.
       Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.
       Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках, перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
       За викладеного, довідка, видана ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння, не є належним доказом у справі, оскільки сам документ не відповідає вищевказаним вимогам Інструкції.
       Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР для проходження огляду на виявлення вмісту наркотичних речовин в організмі після складання протоколу про адміністративне правопорушення, жодним чином не впливає на факт його відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку. 
       З огляду на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
       Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
       У зв`язку з чим, доводи апелянта про необґрунтованість та незаконність постанови суду першої інстанції, є неспроможними. 
       Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а інші доводи апеляційної скарги захисника не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
       Отже, підстави для скасування постанови суду першої відносно ОСОБА_1 та задоволення апеляційної скарги захисника в його інтересах, відсутні.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу захисника Гончаренка А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо  ОСОБА_1  – залишити без зміни.
       
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду                (підпис)                        Ю.М.Гемма