ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року	Львів	Справа № 500/1389/19 пров. № 857/12246/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді –                                     Макарика В.Я.

суддів –                                                          Бруновської Н.В., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання – Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Дерех Н.В., м. Тернопіль) у справі № 500/1389/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                        В С Т А Н О В И В:          

20 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Лановецької міської ради №829 від 26.12.2018 року про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 а передачі земельної ділянки у власність. Зобов`язати Лановецьку міську раду на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2018 року та прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 Ланівці площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6123810100:02:004:1028.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області №829 від 26.12.2018 року "Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 а передачі земельної ділянки у власність".
Зобов`язано Лановецьку міську раду Лановецького району Тернопільської області на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2018 року щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 Ланівці площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер  6123810100:02:004:1028, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області (Тернопільська область, Лановецький район, м. Ланівці, вул. Незалежності, 34, код ЄДРПОУ 04396288) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ід.№ НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплачений у відповідності до квитанції №10 від 05.06.2019 року та судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплачений у відповідності до квитанції №0.0.1400379918.1 від 05.07.2019 року.
Не погодившись з  рішенням суду першої інстанції, відповідач Лановецька міська рада Лановецького району Тернопільської області подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що рішенням Лановецької міської ради № 1241 від 04 жовтня 2010 року позивачу надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою, що посвідчує право користування земельною ділянкою згідно договору купівлі-продажу 1/2 житлового будинку з надвірними господарськими будівлями площею 0,0250 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . 
Рішенням Лановецької міської ради № 253 від 16 червня 2011 року внесено зміни в пункт 1 рішення Лановецької міської ради № 1241 від 01 жовтня 2010 року, змінивши площу земельної ділянки із 0,0250 га на орієнтовну площу до 0,0600 га.
На підставі заяви гр. ОСОБА_1 , відповідно до завдання  виданого замовником, у відповідності з рішенням Лановецької міської ради, ФОП ОСОБА_3 розроблено технічну документацію землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) землевласника гр. ОСОБА_1 площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
01.02.2017 року позивач звернулася до Міського голови із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 а. До вказаної заяви позивачем були додані копії: технічної документації, витягу з державного земельного кадастру та рішення виконавчого комітету.
Листом Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області від 01.03.2017 року №18/03-14 зазначено, що комісія з питань АПК рекомендує позивачу повторно звернутися до виконавця робіт ФОП ОСОБА_3 про врегулювання питання щодо доступу до вільної земельної ділянки комунальної власності, яка межує із земельною ділянкою позивача, а саме земельного сервітуту - 03.03.01 право проходу та проїзду на велосипеді право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, та внесення виконавцем коректив у кадастровий план. Даним листом також зазначено про необхідність погодження кадастрового плану з сервітутним користуванням з Лановецькою міською радою.
31.05.2018 року позивач звернулась до Міського голови із заявою, в якій просила затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 а. Разом із вказаною заявою позивачем також подано копію технічної документації, копію витягу  з державного земельного кадастру, копію рішення виконавчого комітету.
02.07.2018 року Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області у листі №178/03-14 позивачу повторно надано рекомендації постійної комісії міської ради з питань АПК , земельних відносин, екології, містобудування та архітектури, а саме: повторно звернутися до виконавця робіт ФОП ОСОБА_3 про врегулювання питання щодо доступу до вільної земельної ділянки комунальної власності, яка межує із земельною ділянкою позивача, а саме земельного сервітуту - 03.03.01 право проходу та проїзду на велосипеді право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, та внесення виконавцем коректив у кадастровий план. Даним листом також зазначено про необхідність погодження кадастрового плану з сервітутним користуванням з Лановецькою міською радою.       
23.11.2018 року позивач звернулась із заявою до Міського голови, в якій просила винести її заяву на розгляд сесії міської ради та затвердити подану технічну документацію, з врахуванням рекомендацій постійної комісії з питань АПК, земельних відносин, екології, містобудування та архітектури від 27.02.2018 року.
На виконання Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року у справі №1940/1941/18, 26.12.2018 року Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області прийнято Рішення №829 "Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. Поліщук в АДРЕСА_1 , 4а передачі земельної ділянки у власність". Дане рішення було направлене позивачу 10.01.2019 року разом з листом Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області №41/03-11. 
12.07.2019 року Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області прийнято рішення №1138 "Про внесення змін до рішення сесії Лановецької міської ради від 26.12.2018 року №829 "Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр.Поліщук в АДРЕСА_1 , 4а та передачі земельної ділянки у власність" шляхом виключення у пункту 1 слова "цегляну".
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), позивач звернулась з даним позовом до суду.
Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
За змістом ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Частиною 2 ст. 78 цього Кодексу передбачено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
За змістом частини першої ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.
Згідно з частинами восьмою та дев`ятою ст.118 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. 
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Згідно зі ст. 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.
Частиною чотирнадцятою статті 186 ЗК України передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.
Частиною шістнадцятою ст. 186 ЗК України передбачено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії цих висновків є необмеженим.
У розумінні частини сімнадцятої ст.186 ЗК України, підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року у справі №1940/1941/18 визнано протиправною бездіяльність Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області щодо нерозгляду у встановленому порядку заяви ОСОБА_1 від 31 травня 2018 року стосовно затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 а площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6123810100:02:004:1028; зобов`язано Лановецьку міську раду Лановецького району Тернопільської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 травня 2018 року стосовно затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 а площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6123810100:02:004:1028 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.  Дане рішення набрало законної сили 02.01.2019 року.
Частиною четвертою ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На виконання вказаного рішення відповідачем було розглянуто заяву позивача від 31.05.2018 року, внаслідок чого на ІІ пленарному засіданні 26.12.2018 року Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області прийнято Рішення №829 "Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. Поліщук в АДРЕСА_1 , 4а передачі земельної ділянки у власність".
Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про те, що відповідачем у спірному випадку не враховано норми статті 186 ЗК України та не наведено фактів, що підтверджують невідповідність технічної документації позивача вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
Також слід зазначити, що технічна документація, яка розроблена виконавцем робіт із землеустрою у встановленому законом порядку погоджена із начальником відділу Держгеокадастру, начальником відділу містобудування та архітектури та міським головою, однак на момент такого погодження відповідні зауваження, що стали причиною відмови у затвердженні технічної документації із землеустрою, були відсутні.
Крім того, у розумінні частини вісімнадцятої ст.186 ЗК України, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт. Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження документації із землеустрою іншими органами.
Згідно із частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у відповідності до Рекомендацій № К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи, державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган з кількох юридично допустимих рішень може обирати те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Водночас, суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів.
Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 243, 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-
          
                                                   П О С Т А Н О В И В:             

Апеляційну скаргу Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 500/1389/19 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	В. Я. Макарик 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 30 січня 2020 року.