П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  684/772/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Галиш І.Б.  
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
03 січня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Курка О. П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Старосинявського ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старосинявського ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, начальника сектору реагування патрульної поліції Старосинявського ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Лавренчука Олександра Руслановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1736838 від 12.11.2019 року, 
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старосинявського ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, начальника сектору реагування патрульної поліції Старосинявського ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Лавренчука Олександра Руслановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1736838 від 12.11.2019 року.
Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2019 року позов задоволено. Скасовано постанову серії ЕАК № 1736838 від 12 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2   ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, 12 листопада 2019 року начальник сектору реагування патрульної поліції Старосинявського ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Лавренчук О.Р. виніс постанову серії ЕАК № 1736838 від 12.11.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.
Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 12.11.2019 року о 09 год. 44 хв. в с. Дашківці по вул.Центральній, 18, Старосинявського району керуючи транспортним засoбом Mersedes-Benz E200 номерний знак НОМЕР_1 здійснив обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, при чому перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив пп. «г» п. 14.6 Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Згідно зі cт. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: здійснено обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, при чому перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, що є порушенням пп. «г» п. 14.6 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до 14.6 «г» Правил дорожнього руху України обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.
Згідно розмітки 1.1 ПДР України (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.
Частино 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
За правилами ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Так, із відеозапису з відеореєстратора, який знаходиться в матеріалах справи вбачається, що позивач керуючи транспортним засoбом Mersedes-Benz E200 номерний знак НОМЕР_1 , який рухався попереду службового автомобіля патрульних, неодноразово здійснював обгін вантажних автомобілів, перетинаючи не суцільну лінію дорожньої розмітки, а переривчасту лінію, яку дозволяється перетинати з обох боків, при цьому обмежень оглядовості дороги чи недостатньої видимості не було.
Таким чином, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.
Крім того, як правильно було зазначено судом першої інстанції, надане для огляду відео відображає рух транспортних засобів на ділянці дороги автодороги «Стара Синява - Меджибіш», а згідно оскаржуваної постанови місце скоєння правопорушення вказано с.Дашківці, вул.Центральна, 18 Старосинявського району.
Також, судом не може бути прийнято до уваги як належний та допустимий доказ, на підставі якого прийнято рішення суб`єктом владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вказаний відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля, оскільки в порушення підпункту третього частини третьої статті 283 КУпАП постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Інших належних та допустимих доказів в підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, відповідачем не подано.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на те, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд  першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалене судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Старосинявського ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Курко О. П.    Драчук Т. О.