ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3634/19                                    Головуючий у І інстанції – Василенко Г.Ю.
                                                                                    Суддя-доповідач – Мельничук В.П.

П О С Т А Н О В А
            І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И 
  13 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                   суддів:                  Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,    

                           при секретарі:                 Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, -

    В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо виключення з 01.01.2018 року зі складових грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія ОСОБА_1 таких видав грошового забезпечення: надбавки за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% та премії 90%;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 90% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: надбавки за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% та премії 90%;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 90% від відповідних сум грошового забезпечення.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що в квітні 2018 року йому здійснено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим особам", проте, даний перерахунок здійснено без урахувань всіх складових грошового забезпечення відповідної посади, яку обіймав Позивач на час звільнення зі служби. Крім того, Позивач зазначив, що здійснюючи перерахунок його пенсії Відповідач зменшив її розмір з 90% на 70% від грошового забезпечення, що, на думку Позивача, суперечить нормам чинного законодавства та порушує його конституційні права, оскільки показник максимального розміру пенсії у розмірі 70 процентів, що встановлений статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", має застосовуватись виключно при призначенні нових пенсій.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо виключення з 01.01.2018 року зі складових грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія ОСОБА_1 таких видів грошового забезпечення: надбавки за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% та премії 90%.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 90% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: надбавки за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% та премії 90%.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 90% від відповідних сум грошового забезпечення.
Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Зокрема, Відповідач  зазначає, що   Київським обласним військовим комісаріатом було підготовлено довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку визначеному рішенням Кабінету Міністрів України. На підставі зазначеної довідки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було здійснено перерахунок пенсії Позивачу відповідно статті 63 Закону України № 2262, Постанов Кабінету Міністрів України № 704 у порядку визначеному Постановою № 103. Головним управлінням в межах чинного законодавства правомірно перераховано пенсію Позивачу, виходячи з 70% розміру грошового забезпечення, оскільки на момент виникнення у Позивача права на перерахунок пенсії 01.01.2018 року встановлений максимальний розмір пенсії, зокрема для Позивача 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Позивачем не подано відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 308  КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером Збройних Сил України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , у розмірі 90 % від суми його грошового забезпечення, що підлягає врахуванню для призначення пенсії, виходячи з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% та премії 90%.
У квітні 2018 року, у зв`язку із зміною розміру грошового забезпечення військовослужбовців, на підставі довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , Позивачу було здійснено перерахунок пенсії.
Перерахунок пенсії Позивачу був здійснений з урахуванням таких складових грошового забезпечення: посадовий оклад - 9440,00 грн., оклад за військове звання - 1480,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 5460,00 грн. та виходячи з 70% грошового забезпечення, а не 90%, як було встановлено при її призначені.
Позивач, вважаючи що перерахунок пенсії йому здійснено без урахування всіх складових грошового забезпечення, а також у зв`язку зі зменшенням основного розміру його пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначених частиною 2 статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та проводити нарахування виходячи з розміру 90% грошового забезпечення.
Листом від 26.06.2019 року № 1212/К-01 Головне управлінні Пенсійного фонду України в Київській області відмовило Позивачу в здійсненні такого перерахунку з посиланням на Закон № 2262-XII та постанову Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року. Також, Відповідач зазначив, що перерахунок пенсії Позивачу здійснений з 01.01.2018 року на підставі наданої Київським обласним військовим комісаріатом довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року. Крім того, пенсійний орган повідомив, що при проведенні перерахунку пенсії застосовуються норми Закону, чинні на момент проведення перерахунку, а статтею 13 передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Не погоджуючись з такими діями Відповідача, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугою років позивачу під час її перерахунку з 90% від відповідних сум грошового забезпечення на 70% від відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року підлягають задоволенню. Оскільки при призначенні пенсії Позивачу було враховано надбавки за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% та премії 90% та також з урахуванням того, що ці надбавки виплачувались йому в подальшому до моменту перерахунку пенсії, суд першої інстанції дійшов висновку, що Позивач має право на отримання пенсії з урахуванням зазначених видів грошового забезпечення.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2   ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"    (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, -   95 процентів.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011 року, внесено зміни до частини другої   статті 13 Закону України № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100%, до категорії 2, - 95%.
Таким чином, з 01.10.2011 року положення частини другої  статті 13 Закону № 2262-ХІІ  щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін  Законом України № 3668-VІ   до редакції цієї статті.
Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII  внесено зміни у частину другій  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких цифри «80» замінено цифрами « 70».
Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення Позивачу пенсії.
Частиною 1  статті 58 Конституції України  встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Аналізуючи встановлені у справі обставини та враховуючи положення наведених норм, колегія суддів дійшла висновку, що положення   статті 13 Закону України № 2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70% від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, які виникли після 01.04.2014 року, тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Адже до останнього застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії.
Таким чином, зміна максимального розміру пенсії, що відбулася у ч. 2    ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після призначення пенсії Позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку з 01.01.2018 року.
Всупереч наведеному, при здійснені перерахунку пенсії Позивача, Відповідач безпідставно керувався положеннями Постанови Кабінету Міністрів України № 103, та застосував норми, які регулюють питання призначення пенсії, а не її перерахунку.
Так, відповідно до статті 22 Конституції України   закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою        Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до  статті 17 Конституції України  перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).
Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.
Колегія суддів звертає увагу на тому, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами та встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. 
Відтак, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дії та  зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 90% від відповідних сум грошового забезпечення, оскільки при перерахунку пенсії Позивача з 01 січня 2018 року відповідно до    статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб»    на підставі    постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»    відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. 
Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у Позивача вислуги років, є незмінним.
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 240/5401/18.
Також, аналогічного висновку дійшла колегія Верховного Суду в постановах від 03 березня 2018 року у справі № 564/2288/16-а, від 03 квітня 2018 року у справі № 175/1665/17, від 24 квітня 2018 року справа № 686/12623/17. 
Згідно з ч. 5   ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Разом з цим, за приписами ч. 3  ст. 291 КАС України, суд, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Верховний Суд у рішенні від 04 лютого 2019 року у зразковій справі                                 № 240/5401/18    дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 1 січня 2018 року відповідно до    статті 63 Закону № 2262-ХІІ    на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої    статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та підтримала висновок про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до    статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб»    на підставі    постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»    відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
За сукупністю наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про  протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії Позивача з 01.01.2018 року та зменшення відсотку основного розміру пенсії з 90 % на 70% при проведені перерахунку пенсії позивача на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 103.
У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині  зменшення відсотку основного розміру пенсії з 90 % на 70% при проведені перерахунку пенсії Позивача, з чим також погоджується колегія суддів.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок пенсії Позивачу враховуючи додаткові види грошового забезпечення та премії, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з приписами статей 1-2  та  10 Закону № 2262-XII, призначення і виплата визначний цим Законом здійснюються органами Пенсійного фонду України.                
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4  статті 63  Закону № 2262-XII   перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього  Закону  провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього  Закону. 
При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього   Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
На виконання ч. 4 статті 63 вказаного Закону, Кабінетом Міністрів України 13 лютого 2008 року прийнято Постанову № 45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»   (далі - Порядок № 45).
Пунктами 1-3 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до        Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»        (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із  Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.
Отже,    перерахунок пенсій у визначеному вище порядку здійснюється виключно на підставі довідки    уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
В контексті наведеного необхідно звернути увагу, що відповідно до вимог п. 5 Порядку № 45, під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Аналогічні приписи були визначені п. 1 Постанови № 103, яким визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із  Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із   Законом  особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Отже, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.
Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року по справі № 240/6263/18 та від 17 жовтня 2018 року по справі                        № 711/10648/16.
Колегією суддів витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області пенсійну справу ОСОБА_1 № 1001007813 з матеріалів якої встановлено, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 було проведено ГУ ПФУ в Київській області на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № ФК81061 від 01 березня 2018 року  про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України.
Між тим, Позивачем не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції доказів оскарження дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо складання та направлення Відповідачу на підставі вимог Порядку № 45 довідки з визначеними у ній видами грошового забезпечення, для перерахунку пенсії Позивача, лише у вигляді посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, зобов`язання надати довідку з урахуванням інших видів грошового забезпечення, як не було заявлено таких вимог і в межах розгляду даної справи.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про правомірність здійснення Відповідачем перерахунку пенсії виходячи з таких видів грошового забезпечення, які були зазначені у довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 № ФК81061 від 01 березня 2018 року  відповідного уповноваженого органу, оскільки підстави для включення інших видів грошового забезпечення до такого перерахунку у ГУ ПФУ в Київській області, з урахуванням зазначеного вище, були відсутні.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами Відповідача щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій та  зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: надбавки за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% та премії 90%.
Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року по справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2    постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, а отже набрало законної сили 05 березня 2019 року.
Відповідно до абзацу 4 пункту 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом    з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням    або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
Відповідно до ч. 2    ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання відповідним рішенням суду законної сили.
Відповідно до частини другої    статті 255 КАС України        рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року набрало законної сили з моменту прийняття постанови Шостого апеляційного адміністративного суду, тобто 05 березня 2019 року.
Проте, колегія суддів зазначає, що визнання нечинними з 05 березня 2019 року в судовому порядку пунктів 1, 2    постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103    не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
Станом на момент здійснення перерахунку пенсії Позивачу пункти 1, 2    постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»    та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до    Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року   № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» були чинними та їх положення підлягали врахуванню Відповідачем.
Тобто, Відповідач до 05 березня 2019 року правомірно здійснював нарахування пенсії Позивача у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України    № 103.
Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розглянувши доводи Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню в частині задоволених позовних вимог,  з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову в цій частині, а в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 241,     242, 243,     308,     310,     315,     317,     321,     322,     325,     328,     329,  331   Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, - 

     П О С Т А Н О В И Л А:   

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року – скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо виключення з 01.01.2018 року зі складових грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія   ОСОБА_1 таких видів грошового забезпечення: надбавки за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% та премії 90% та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: надбавки за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% та премії 90%.
Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій - відмовити.
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                      О.М. Оксененко

Повний текст складено 17.02.2020 року.