УХВАЛА

10 січня 2020 року 
Київ
справа №200/7816/19-а
адміністративне провадження №К/9901/336/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Соколова В.М.,
суддів: Білак М.В.,  Калашнікової О.В., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від                25 липня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від    28 жовтня 2019 року у справі №200/7816/19-а за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - Головне управління ДФС у Донецькій області) до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, 

УСТАНОВИВ:
У червні 2019 року Головне управління ДФС у Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом, у якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 30 травня 2019 року ВП № 58429270 про накладення на Головне управління ДФС у Донецькій області штрафу в розмірі              10200 грн за повторне невиконання виконавчого листа у справі № 805/5134/18-а.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від   28 жовтня 2019 року, у задоволені адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся з вказаною касаційною скаргою.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Положеннями статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Такими чином, законодавець не передбачив та обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Поряд з цим, слід зазначити, що Головне управління ДФС у Донецькій області в обґрунтування касаційної скарги посилається на висловлену у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року позицію викладену у справі №821/1568/16.
Так, Верховний Суд у вказаному рішенні зазначив, що поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення. 
Отже, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.
У вищевказаній справі Верховний Суд направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення, з`ясування і оцінки об`єктивних причин невиконання боржником судового рішення, які суди першої та апеляційної інстанцій у справі №821/1568/16 не встановили.
Одночасно, зі змісту оскаржуваного рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року, встановлено що позивачем виконавчий лист №805/5134/18-а не виконаний за відсутністю поважних та об`єктивних причин.
Отже, суд першої й апеляційної інстанцій у цій справі вирішили спір з урахуванням висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема і висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №821/1568/16, на яку посилається скаржник.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, 

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі №200/7816/19-а за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
В.М. Соколов
М.В. Білак 
 О.В. Калашнікова ,
Судді Верховного Суду