Ухвала
Іменем України 
14 січня  2020 року
м. Київ
провадження № 51-4568 ск 18
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року.
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 вересня 2019 року заяву ОСОБА_4  про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Бердянського міськрайонного суду від 4 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадженні від 22 вересня 2017 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013080130004265 від 10 липня 2013 року, залишено без задоволення.
 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вказане судове рішення залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 вересня 2019 року скасовано, а провадження за нововиявленими обставинами, відкрите у цій справі, закрито.
 
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі ОСОБА_4   не погоджується з ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року, просить її скасувати, провести перерахунок призначеної йому пенсії та притягти до кримінальної відповідальності посадових осіб.
 
Мотиви Суду
 
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
 
Підставами для скасування судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 КПК України.
 
Для вирішення питання, які судові рішення можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами Суд звертається до загальних принципів, що визначають кримінальний процес. 
 
Частина перша статті 129 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Стаття 8 КПК встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. 
 
В численних рішеннях, зокрема, в рішенні у справі Рябих проти Росії (заява № 52854/99 від 24 червня 2003 року) Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема: 
 
«Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка… декларує верховенство права як спільну спадщину Договірних Держав. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб коли суди остаточно вирішили справу, їхні рішення не могли бути поставлені під сумнів. 
 
Правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судового рішення. Цей принцип передбачає, що жоден учасник процесу не вправі вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення, лише з метою повторного або нового розгляду справи. Повноваження вищих судів на перегляд справи мають використовуватися для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватися як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру» (пункти 51-52). 
 
Системне тлумачення глави 34 КПК України у сукупності з наведеними вище положеннями призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
 
Цей висновок підтверджується, крім іншого, і самим текстом статті 459 КПК України, відповідно  до якого нововиявленими обставинами визнаються: 
 
– «штучне створення або підроблення доказів…, на яких ґрунтується вирок»;
 
– «скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
 
– «інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали».
 
Відповідно до цього положення, нововиявлені обставини мають стосуватися лише вироку або судових рішень, що постановлені щодо цього вироку, тобто судового рішення по суті кримінального обвинувачення.
 
Зі змісту глави 34 КПК України та загальних засад кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження за нововиявленими обставинами являє собою форму перегляду рішень суддів, які набрали законної сили. За своїм змістом ця стадія кримінального процесу виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень у кримінальних провадженнях. Цей вид провадження має резервне значення та використовується лише у випадках, коли вичерпані всі інші допустимі засоби процесуально-правового захисту.
 
Таким чином, Суд дотримується уже сформованого висновку, що за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті лише судові рішення по суті кримінального обвинувачення, що набрали законної сили, у випадку, коли кримінальне провадження закінчено і рішення стали остаточними.
 
Зі змісту судових рішень вбачається, що ОСОБА_4 подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, яку було розглянуто місцевим судом та винесено рішення по суті. 
 
Натомість, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що зазначена ухвала була постановлена на стадії досудового розслідування і не є рішенням по суті кримінального провадження, тому вона не відноситься до тих рішень, які можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому главою 34 КПК України.
 
Крім цього, апеляційний суд  вірно звернув увагу на те, що згідно зі ст. 460 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами мають право подати учасники судового провадження. 
 
Пунктом 26 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу встановлено, що учасниками судового провадження є: сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, представник персоналу органу пробації, тертя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а також інші особи, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених КПК, здійснюється судове провадження. 
 
В свою чергу, судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (п.24 ч 1 ст. 3 КПК України).
 
Враховуючи вичерпний перелік осіб, що мають право подавати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд касаційної інстанції погоджується з тим, що ОСОБА_4 є учасником кримінального провадження, а не учасником судового провадження, а отже не вправі подавати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, що прийняте під час досудового розслідування. 
 
Встановивши, що заява ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана на судове рішення, яке не може бути предметом перегляду, апеляційний суд вірно скасував ухвалу слідчого судді, постановлену за результатами її розгляду, та закрив провадження.

Разом з цим, Суд звертає увагу, що вирішення інших питань, які ОСОБА_4 порушує у своїй скарзі, до повноважень касаційного кримінального суду законом не віднесено.
 
Ураховуючи наведені у скарзі мотиви та надані до неї копії судових рішень, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.
 
З цих підстав Суд постановив:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                               ОСОБА_6                                      ОСОБА_3