ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 р. 	Справа № 520/8157/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,
суддів: Зеленського В.В. ,  П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2019, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 27.09.19  по справі № 520/8157/19
за позовом              ОСОБА_1 до             Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                     
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ), з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають у обмеженні пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.01.2016 року; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у відмові виплатити ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року відповідно до розрахунку на доплату за дорученням №Д2003003732/15; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2016 року без обмеження максимальним розміром; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року відповідно до розрахунку на доплату за дорученням № Д2003003732/15;  зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів з 01.01.2016 року відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії за вислугу років.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні з 20.12.2016 року ОСОБА_1 перерахованої пенсії максимальним розміром.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити з 20.12.2016 року ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 20.12.2016 року по 31.12.2017 року відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог  та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року відповідно до розрахунку на доплату за дорученням №Д2003003732/15 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В іншій частині просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що виплата різниці в пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 з урахуванням особливостей, встановлених Кабінетом Міністрів України в постанові від 21.02.2018 № 103, - починаючи з 01.01.2019, не узгоджується із вимогами Закону України від 19.04.1992 № 2262-ХІІ. Вказує, що ч. 4 ст. 63 Закону України від 19.04.1992      № 2262 встановлено повноваження Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок та розміри виключно перерахунку всіх призначених за цим Законом пенсій, а не виплати перерахованих пенсій, тому позивач вважає, що постанова КМУ від 21.02.2018 № 103 не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах в частині здійснення виплати перерахованої пенсії. Відтак, Постанова № 103 прийнята 21 лютого 2018 року, то її положення щодо виплати нарахованих за минулий період пенсій не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, так як вони виникли до прийняття цього нормативного-правового акта, а тому підлягають врегулюванню тими нормативно-правовими актами, які були чинні на момент виникнення у позивача права на перерахунок та виплату пенсії.
Заперечуючи проти доводів та вимог апеляційної скарги позивача, відповідачем подано відзив в якому, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції залишити її без задоволення.
Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), за наявними в справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що             ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, яка призначена з 04.07.2008 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (пенсійна справа № 2003003732) в розмірі 66% грошового забезпечення.
Позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.
Відповідно до відповідно до ч.4 ст. 63 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 та від 11.11.2015 № 988 та на підставі отриманої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області від 20.03.2018 року № 100/30820-2003003732 пенсіонеру ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за вислугою років з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року, що підтверджено копією розрахунку ПФУ на доплату (виплату. утримання) пенсії за пенсійною справою №2003003732 за дорученням № Д 2003003732/15. 
За період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року після перерахунку визначено щомісячний розмір пенсії позивача 10 740,00 грн. з обмеженням максимальним розміром. Суму щомісячної доплати після перерахунку визначено 6 504,29 грн. виходячи з розрахунку: 10 740,00 грн. - підлягало виплаті щомісяця, 4 235,71 грн. - фактично виплачувалося, 6 504,29 грн. - сума доплати.
З 01.01.2018 року по 01.03.2018 року після перерахунку визначено щомісячний розмір пенсії позивача 11 503,31 грн. без обмеження максимального розміру. Суму щомісячної доплати після перерахунку визначено 7 267,60 грн. виходячи з розрахунку: 11 503,31 грн. - підлягало виплаті щомісяця, 4 235,71 грн. - фактично виплачувалося, 7 267,60 грн. - сума доплати.
Позивач звернувся до пенсійного органу із вимогою виплатити частину недоплаченої пенсії, однак пенсійний орган відмовлено у виплаті недоплаченої пенсії у зв`язку із прийняттям постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103, згідно п.3 якої, сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року обчислюється органами ПФУ станом на 01.01.2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету починаючи з 01.01.2019 року.
В той час, інша частина перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, яка міститься в розрахунку на доплату за Дорученням № Д 2003003732/15, буде виплачена після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету, відповідно до положень Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року в такому порядку:
- з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;
- з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.
Не погоджуючись із невиплатою перерахованої суми пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року та обмеження її максимальним розміром у цей період на рівні 10 740 грн., позивач звернувся з даним позовом до адміністративного суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні пенсії позивачу максимальним розміром з 20.12.2016 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 20.12.2016 без обмеження максимальним розміром. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність нарахування та виплати позивачу компенсацію втрати частини доходів за період з 20.12.2016 року по 31.12.2017 року відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог не оскаржується.
Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що  на період з 01.01.2016 року по 19.12.2016 року включно запроваджено обмеження щодо розміру призначених та перерахованих пенсій відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Також суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач, виплачуючи позивачу перераховану пенсію з обмеженням, встановленим пунктом 3 постанови №103, не порушив вимог ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та зобов`язання виплатити позивачу суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року відповідно до розрахунку на доплату за дорученням № Д2003003732/15.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості і законності рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги позивача (виключно в частині відмови відповідача виплатити суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року відповідно до розрахунку на доплату за дорученням №Д2003003732/15), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини третьої (четвертої) статті 63 Закону № 2262-ХІІ (в редакції на момент призначення пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.
Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII частину 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ викладено у такій редакції: "усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (набрання чинності з 01.01.2017).
Таким чином, починаючи з 01.01.2017 законодавцем змінено правові підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям та віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок проведення перерахунку пенсії та встановлювати розміри проведених виплат.
Учасниками справи не оспорюється, що позивач має право на перерахунок його пенсії починаючи з 01.01.2016 на підставі наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області довідки, з урахуванням вимог ч.3 ст.51, ст. 63 Закону № 2262, постанови Кабінету Міністрів України № 988 та постанови від 18 листопада 2015 року № 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268" . З матеріалів справи вбачається, що такий перерахунок пенсії позивача за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 був проведений згідно розрахунку на доплату за дорученням № Д2003003732/15, але поетапну виплату заборгованості розпочато з 01 січня 2019 року, як це передбачено Постановою № 103.
Колегія суддів зазначає, що одним із спірних питань в межах розгляду цієї справи є незгода позивача із такою поетапно-перерахованою виплатою йому розміру пенсії.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що на виконання частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі - Постанова № 103).
Зазначена Постанова 103 є нормативно-правовим актом, який з огляду на положення ч.4 ст.63 Закону №2262 є обов`язковим у застосуванні органами пенсійного фонду при здійсненні обчислення перерахунку та виплати пенсії відповідній категорії осіб, на яких спрямована дія цієї постанови.
Пунктом 3 вказаної Постанови встановлено обов`язок органів Пенсійного фонду перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції . Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:
з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;
з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.
Отже, урядовим рішенням визначено порядок виплати перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, а саме: для колишніх працівників міліції перерахунок пенсій здійснюватиметься із урахуванням грошового забезпечення поліцейського за січень 2016, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103. Виплата коштів здійснюється поетапно.
З урахуванням положень постанови № 103 на підставі нової довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС у Харківській області відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 по 31.12.2017 згідно розрахунку на доплату за дорученням № Д2003003732/15, з 01.01.2019 розпочато поетапну виплату перерахованої пенсії.
Колегія суддів вважає, що відповідач при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу не мав правових підстав для не врахування та не застосування до спірних правовідносин положення пункту 3 Постанови № 103, та у інший спосіб здійснювати таку виплату перерахованої пенсії. Приписи пункту 3 Постанови №103 як на момент розгляду цієї справи в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції є чинними, отже такими, що підлягають обов`язковому застосуванню в межах спірних правовідносин.
Отже, колегія суддів вважає, що відповідачем порядок проведення перерахунку пенсії у відповідності до статті 63 Закону № 2262-ХІІ та на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015, пункту 3 Постанови № 103 на момент судового розгляду цієї справи дотримано.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання протиправними дій Головного управління в контексті спірних правовідносин щодо поетапної виплати перерахованої пенсії.
Щодо посилання заявника апеляційної скарги на те, що Постанова № 103 не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки ч. 4 ст. 63 Закону  № 2262 встановлено повноваження Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок та розміри виключно перерахунку всіх призначених за цим Законом пенсій, а не виплати перерахованих пенсій, колегія суддів звертає увагу як раз на те, що Постанова № 103 не може змінювати регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, але може визначати  порядок виплати нарахованих коштів за попередній період внаслідок  перерахунку пенсій, що кореспондується  з ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ.
Вказана правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України, зокрема, в ухвалі від 02.05.2018 по справі № 818/1076/18.
Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 по справі                  № 520/8157/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	В.В. Зеленський    Я.В. П`янова