ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 березня 2020 року           справа №200/6448/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача  Ястребової Л.В.,  суддів:  Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г.,
секретар Сізонов Є.С.,
за участі представника позивача Помалюк І.В., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року (суддя 1 інстанції Чекменьов Г.А., повний текст рішення складено 20.12.2019р. в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/6448/19-а за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», треті особи: Управління Державної казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області, Слов`янська міська рада про стягнення заборгованості, -

                                                      УСТАНОВИВ:

У травні 2019 року позивач звернувся з позовом до Комунального підприємства  Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», треті особи: Управління казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області про стягнення простроченої заборгованості перед державою за бюджетною позичкою, яка виникла на підставі субкредитної угоди від 29.12.2009 № 28010-02-148  в розмірі 48546193,47 грн.
Ухвалою від 16 липня 2019 року до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача залучено Слов`янську міську раду.
В обґрунтування позову зазначено, що між Міністерством фінансів України, Міністерством з питань житлово-комунального господарства України та КП «Словміськводоканал» укладено договір про субкредитування від 29.12.2009 року №28010-02-148, що надається Україні Міжнародним банком реконструкції та розвитку № 4869-11А від 26.05.2008. На підставі договору субкредитування № 28010-02-148 відповідачу надано позику в сумі 3896103,90 доларів США. У зв`язку з виникненням заборгованості у відповідача в рамках Договору про субкредитування від 29.12.2009 № 28010-02-148 на виконання до контролюючого органу надійшли подання Управління Державної казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області від 19.04.2019 року, відповідно до яких - станом на 01.04.2019 року КП «Словміськводоканал» має заборгованість перед державою за субкредитною угодою, укладеною з Міністерством фінансів України 29.12.2009 року за №28010-02-148, загальна сума боргу становить 48546193,47 грн. Просив стягнути з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство Слов`янської міської Ради «Словміськводоканал», прострочену заборгованість перед державою за бюджетною позикою, яка виникла на підставі субкредитної угоди від 29.12.2009 року № 28010-02-148 у розмірі 48546193,47 грн. Просить стягнути з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство Слов`янської міської Ради «Словміськводоканал», прострочену заборгованість перед державою за бюджетною позикою, яка виникла на підставі субкредитної угоди від 29.12.2009 року № 28010-02-148 у розмірі 48546193,47 грн. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 200/6448/19-а позов задоволено частково. Стягнуто з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» прострочену заборгованість перед державою за договором субкредитування між Міністерством фінансів України, Міністерством з питань житлово-комунального господарства та КП «Словміськводоканал» від 29.12.2009 року №28010-02-148, про використання сум позики, що надається Україні Міжнародним банком реконструкції та розвитку (Угода про позику (Проект розвитку міської інфраструктури) №4869-UA від 26 травня 2008 року) в сумі 39344695,16 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, позивачем подана апеляційна скарга, де посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги, апелянтом зазначено, що Міністерство фінансів України та Державна казначейська служба не є банківською та/або фінансовою установами, тому дія Закону № 1669, який застосував суд, на них не розповсюджується. Крім того, звернув увагу, що пеня за період з 29.12.2009 по 30.04.2014, нарахована до початку АТО (ООС). Також, наголошує на тому, що питання правомірності нарахованої пені не охоплюється предметом даного позову, тому вважає, суд не мав процесуальних повноважень у межах даної справи здійснювати їх правовий аналіз. Посилається на практику Верховного Суду з аналогічних питань.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
Судом першої інстанції та під час апеляційного встановлено, що комунальне підприємство Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» перебуває на податковому обліку у Слов`янській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, як платник податків за основним місцем обліку з 12.12.2007 року (взято на облік за № 6715).
Між Міністерством фінансів України, Міністерством з питань житлово-комунального господарства України та КП «Словміськводоканал» укладено договір про субкредитування від 29.12.2009 року №28010-02-148, що надається Україні Міжнародним банком реконструкції та розвитку №4869-11А від 26.05.2008 року (а.с.16-28).
На підставі вказаного договору субкредитування відповідачу надано позику в сумі 3896103,90 доларів США.
Сторонами договору про субкредитування від 29.12.2009 року №28010-02-148 укладалися додаткові угоди щодо перенесення строків виконання зобов`язань за договором (а.с.29-34).
У зв`язку з виникненням заборгованості у відповідача на виконання до Головного управління ДФС у Донецькій області надійшли подання Управління Державної казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області від 19.04.2019 року, відповідно до яких станом на 01.04.2019 року КП «Словміськводоканал» має заборгованість перед державою за договором від 29.12.2009 року №28010-02-148, а саме:
-відсотками у сумі 4970102,25 грн. за офіційним курсом Національного банку встановленим на звітну дату - 182397,34 долара США (подання №13 від 19.04.2019);
- відсотками у сумі 44205,94 грн. за офіційним курсом Національного банку встановленим на звітну дату - 1622,31 долара США (подання №14 від 19.04.2019);
-основною суму боргу 34838703,85 грн. за офіційним курсом Національного банку встановленим на звітну дату 1278542,49 долара США (подання №15 від 19.04.2019);
-пеня 8693181,43 грн. (подання №16 від 19.04.2019) (а.с.11-15).
Відповідно до подань Управління Державної казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області від 19.04.2019 року загальна сума боргу відповідача становить 48546193,47 грн.
Позивачем було сформовано та вручено посадовій особі КП «Словміськводоканал» першу та другу податкові вимоги від 01.09.2009 року №1/518 на суму 297921,45 грн., від 02.10.2009 року № 2/555 на суму 139998,92 грн. (а.с.10).
Дані обставини сторонами не оспорюються, суть спору полягає у сумі стягнення та включення до складу такого стягнення нарахованої пені.
Відповідно до статті 50 Бюджетного кодексу України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин, у разі надання кредитів з бюджету у позичальників виникає заборгованість перед бюджетом. З моменту надання кредитів з бюджету на суму отриманих з бюджету коштів права кредитора та право вимагати від позичальників повернення таких кредитів до бюджету у повному обсязі переходять до держави (Автономної Республіки Крим, територіальної громади).
Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості не поширюється.
Органи доходів і зборів визначаються органами стягнення простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, територіальною громадою) за кредитами з бюджету.
Частиною 3 статті 17 Бюджетного кодексу України визначено, що державні (місцеві) гарантії надаються на умовах платності, строковості, а також забезпечення виконання зобов`язань у спосіб, передбачений законом.
Правочин щодо надання державної (місцевої) гарантії оформляється в письмовій формі та має визначати: предмет гарантії; повні найменування та місцезнаходження суб`єкта господарювання і кредитора (у разі гарантування виконання зобов`язань за кредитним договором); обсяг кредиту (позики); обсяг гарантійних зобов`язань та порядок їх виконання; права та обов`язки гаранта і кредитора; умови настання гарантійного випадку; строк дії гарантії.
Обов`язковою умовою надання державної (місцевої) гарантії є укладення договору між Міністерством фінансів України (відповідним місцевим фінансовим органом) та суб`єктом господарювання про погашення заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за виконання гарантійних зобов`язань.
Згідно частини 3 статті 17 Бюджетного кодексу України прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання органами доходів і зборів, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
За змістом підпункту 19-1.1.38 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, зокрема, забезпечують стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючи органи мають право стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо обґрунтованості підстав для стягнення позивачем суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою за кредитами (позиками), залученими державою або під державні (місцеві) гарантії.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, суд послався на приписи Закону № 1669-VІІ та зазначив, що відповідач звільняється від нарахування та стягнення пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.
Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 201 року № 1669-VII (надалі - Закон №1669-VII). Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.
Згідно з абзацом 1 статті 1 Закону №1669-VII період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався.
Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р (втратило чинність) та від 02 грудня 2015 року № 1275-р (діюче) затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких, зокрема, віднесено м. Слов`янськ, де відповідач перебуває на обліку в органі доходів і зборів. Отже, вказаний населений пункт Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Статтею 2 Закону №1669-VII визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Доводи апелянта, що Міністерство фінансів України та Державна казначейська служба не є банківською та/або фінансовою установами, а отже дія Закону № 1669 на них не розповсюджується, як і те, що питання правомірності нарахованої пені не охоплюється предметом даного позову, тому суд у межах даної справи не мав повноважень здійснювати їх правовий аналіз є неприйнятними, оскільки норма ст. 2 Закону № 1669 прямо передбачає обов`язок, в тому числі кредиторів, скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Щодо посилання позивача на практику Верховного суду, суд апеляційної інстанції зазначає, що обставини, викладені у постановах Верховного суду не є тотожними обставинам даної справи, оскільки правові висновки Верховного суду зроблені відносно стягнення податкового боргу, а не боргу за кредитними договорами і договорами позики.
Матеріали справи містять лист Міністерства фінансів України від 16.09.2019 року про наявну заборгованість Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» за договором субкредитування між Міністерством фінансів України, Міністерством з питань житлово-комунального господарства та КП «Словміськводоканал» від 29.12.2009 року №28010-02-148, про використання сум позики, що надається Україні Міжнародним банком реконструкції та розвитку, відповідно до якого станом на 30 вересня 2019 року заборгованість КП «Словміськводоканал» за основною сумою боргу, відсотками та платою за надання гарантій складає 1660918,88 доларів США (а.с.151-152).
Враховуючи викладене, доводи апелянтів є неприйнятними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 р. у справі № 200/16448/19-а - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 03 березня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий                                                                                               Л.В. Ястребова

Судді                                                                                                         І.Д. Компанієць

                                                                                                                   Е.Г. Казначеєв