П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/9671/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева М.С.  
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
15 січня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Франчук А.О.,
апелянта:  ОСОБА_1 ,     
представника апелянта: Ясюнецького О.О.,
представника відповідача: Павлюка Ю.А.,                

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року  (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом Житомирської обласної партійної організації Всеукраїнське об`єднання "Батьківщина" до Житомирської обласної виборчої комісії про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
04 вересня 2019 року Житомирською обласною партійною організацією Всеукраїнське об`єднання "Батьківщина" було подано до Житомирського окружного адміністративного суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони Житомирській обласній виборчій комісії вчиняти будь-які дії з прийняття рішення про заміщення депутатів відповідно до статті 90 Закону України "Про місцеві вибори" шляхом визнання депутатом Житомирської обласної ради наступного за черговістю кандидата у депутати від Житомирської обласної партійної організації Всеукраїнського об`єднання "Батьківщина".
Ухвалою  Житомирського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року задоволено заяву Житомирської обласної партійної організації Всеукраїнського об`єднання "Батьківщина" про забезпечення позову; вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Житомирській обласній виборчій комісії вчиняти будь-які дії з прийняття рішення про заміщення депутатів, відповідно до статті 90 Закону України "Про місцеві вибори" шляхом визнання депутатом Житомирської обласної ради наступного за черговістю кандидата у депутати від Житомирської обласної партійної організації Всеукраїнського об`єднання "Батьківщина".
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
В судовому засіданні представник апелянта та апелянт доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити її, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь позивача в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності. 
Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року було відкрито провадження у справі за позовом Житомирської обласної партійної організації Всеукраїнського об`єднання "Батьківщина" до Житомирської обласної виборчої комісії про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
04.09.2019 позивачем було подано до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову шляхом заборони Житомирській обласній виборчій комісії вчиняти будь-які дії з прийняття рішення про заміщення депутатів відповідно до статті 90 Закону України "Про місцеві вибори" шляхом визнання депутатом Житомирської обласної ради наступного за черговістю кандидата у депутати від Житомирської обласної партійної організації Всеукраїнського об`єднання "Батьківщина".
В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що Житомирською обласною партійною організацією Всеукраїнського об`єднання "Батьківщина" було прийнято рішення про виключення зі списку кандидатів у депутати Житомирської обласної ради певних осіб у зв`язку з чим, звернулась до відповідача з відповідною заявою. Проте, відповідач безпідставно та протиправно відмовив у скасуванні реєстрації, чим вчинив протиправну бездіяльність, яка порушує законні права та інтереси позивача. З метою належного виконання норм закону відповідач повинен привести у відповідність виборчий список позивача, за яким буде здійснено відповідне заміщення депутатів. Зокрема, відповідач шляхом прийняття рішення про скасування реєстрації вище вказаних осіб, як кандидатів у депутати до обласної ради, скорегує виборчий список позивача з актуальними на сьогоднішній день даними. У разі, якщо Відповідач вчинить будь-які дії з прийняття рішення про заміщення депутатів відповідно до статті 90 Закону України "Про місцеві вибори" без попереднього прийняття рішення про скасування реєстрації кандидатів, то це призведе до юридичної невідповідності, оскільки рішення комісії про заміщення може стосуватися особи, яка вже не може бути кандидатом у депутати, а тому не має права набувати повноважень депутата Житомирської обласної ради. Таким чином, Житомирська обласна виборча комісія, на думку позивача, вчинила очевидну протиправну бездіяльність, яка порушує права і інтереси позивача, а невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову унеможливить захист його порушених прав.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам позивача.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Забезпечення адміністративного позову, це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Відповідно до ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з положеннями ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Отже, законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.
При цьому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд враховує принципи, що висловлені Рекомендацією ІМЯ (89)8 про тимчасовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Міністром Ради Європи 13 вересня 1989 року.
Так, Комітет Міністрів, виходячи з того, що негайне і повне виконання адміністративних актів, які стали або можуть стати предметом оскарження, спроможні за деяких обставин завдавати інтересам осіб непоправної шкоди і що необхідно, заради справедливості, не допускати таких наслідків, виходячи з доцільності гарантувати особам, які цього потребують, тимчасовий захист з боку судів, не ігноруючи при цьому необхідність забезпечення ефективності адміністративної діяльності, рекомендував урядам держав-членів керуватися в своєму праві та адміністративній практиці, зокрема, наступним.
Згідно Рекомендацій, термін "адміністративний акт" означає, відповідно до Резолюції (77) 31 про захист особи стосовно актів адміністративних органів влади, будь-який окремий захід чи рішення, вжитий/прийняте в межах реалізації владних повноважень, який/яке, з огляду на свій характер, безпосередньо впливає на права, свободи чи інтереси осіб.
У випадку, коли у провадженні суду знаходиться позов проти адміністративного акту, і цей суд ще не виніс стосовно нього свого рішення, заявник може вимагати від цього суду або від іншого компетентного судового органу вжити заходів тимчасового захисту стосовно цього адміністративного акта.
Приймаючи рішення щодо необхідності надання особі тимчасового захисту, суд бере до уваги всі фактори та інтереси, які мають відношення до цієї справи. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.
Заходи тимчасового захисту, про вжиття яких розпорядився правомочний суд, можуть мати форму повного або часткового призупинення виконання адміністративного акта, повного або часткового відновлення ситуації, яка існувала на момент прийняття цього адміністративного акта або після його прийняття, а також покладення судом, згідно з його повноваженнями, відповідного обов`язку на адміністративний орган влади.
Судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову, а сукупність викладених обставин свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, інтересам та обов`язкам позивача та третіх осіб.
Крім того, суд вважає, що забезпечення позову у спосіб, який просить позивач, не буде вирішенням наперед даного спору.
Апеляційний суд зазначає, що незабезпечення позову призведе до ускладнення виконання рішення суду першої інстанції в разі задоволення в подальшому позовних вимог позивача.
При цьому, посилання апелянта на порушення позивачем строку звернення з заявою про скасування реєстрації кандидата у депутати, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дані обставини не стосуються підстав для оскарження ухвали про забезпечення позову. До того ж, вказаним доводам буде надана оцінка при розгляді справи по суті.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  16 січня 2020 року.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.