Постанова
Іменем України 
04 грудня 2019 року 
м. Київ
справа № 756/11258/17
провадження № 61-24443св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 грудня 2017 року у складі судді Майбоженко А. М. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 06 березня 2018 року у складі колегії суддів: Шкоріної О. І., Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. 
Позов обґрунтований тим, що 15 лютого2017 року між сторонами у справі укладено договір позики, згідно з яким відповідачу надано у позику грошові кошти у розмірі 60 000 дол. США, які він зобов`язався повернути до 01 квітня 2017 року, що підтверджується борговою розпискою. Відповідач умови договору не виконав, кошти у встановлений договором строк не повернув.
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної  інстанцій
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено. Накладений арешт на земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:04:060:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 відхилена, ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року про забезпечення позову залишена без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що з огляду на встановлені судом першої інстанції обставини існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. 
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 грудня 2017 року клопотання ОСОБА_2 про заміну одного способу забезпечення позову іншим задоволено. Замінено захід забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Скасовано арешт, накладений ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року на земельну ділянку площею 0,5002  га, кадастровий номер 3223151000:04:060:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 . Накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер 3221883600:21:007:0152, площею 1,0791 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Козаровицька сільська рада, що належить на праві власності ОСОБА_2 .
Ухвала мотивована тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову в цій справі суд керувався даними, які надані суду представником позивача щодо майна відповідача, на яке може бути накладено арешт. За відсутності даних щодо іншого майна, належного відповідачу, доказів його вартості, вжитий судом захід забезпечення позову відповідав критерію співмірності, визначеному статтею 150 ЦПК України. Вирішуючи питання про обґрунтованість вимог про заміну заходів забезпечення позову, суд виходить з того, що ухвалою суду від 18 вересня 2017 року вжито заходи забезпечення позову в цій справі шляхом накладення арешту на земельну ділянку, вартість якої згідно з наданими  відповідачем відомостями значно перевищує ціну позову.
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 06 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення,ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 грудня 2017 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції не допустив порушення норм процесуального права, доводи представника позивача, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 29 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 06 березня 2018 року, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання.
Рух справи в суді касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 
18 листопада 2019 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга  ОСОБА_1 обґрунтованатим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права.
Усупереч положенням частини дев`ятої статті 83 ЦПК України розглядаючи клопотання відповідача про заміну заходу забезпечення позову, суди взяли до уваги докази відповідача, за відсутності підтвердження надсилання ним копій таких доказів на адресу позивача.
Не відповідає дійсності посилання суду апеляційної інстанції, що суд першої інстанції, отримавши 22 грудня 2017 року клопотання представника ОСОБА_2 про заміну заходів забезпечення позову, вручив копію клопотання представнику позивача, розгляд цього питання призначив у судове засідання, вирішив клопотання по суті, постановивши ухвалу. 
Будь-яких доказів надсилання чи вручення позивачу або його представнику клопотання про заміну заходу забезпечення позову з доданими до нього документами чи окремо додатків до нього матеріали справи не містять.
При визначенні співмірності заходу забезпечення позову суди взяли до уваги звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, наданий відповідачем, та відхилили раніше наданий позивачем звіт. 
Аргументи інших учасників справи
Відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 не надходив. 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги,  Верховний Суд дійшов висновку про залишення без задоволення касаційної скарги з таких підстав.
Обставини, встановлені судами
Суди встановили, що у серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 1 530 000,00 грн.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року з метою забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:04:060:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності  ОСОБА_2 .
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах  ОСОБА_2 відхилено, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року залишено без змін.
У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про заміну одного способу забезпечення позову іншим.
Клопотання обгрунтоване тим, щозгідно зі звітом про експертну оцінку вартість земельної ділянки, на яку  ухвалою суду накладено арешт, становить 8 738 722,00 грн, що значно перевищує ціну позову. Відповідач має намір відчужити цю земельну ділянку з метою повернення боргів, однак її обтяження робить ці дії неможливими. Крім того, йому на праві власності належить інша земельна ділянка, кадастровий номер 3221883600:21:007:0152, площею 1,0791 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Козаровицька сільська рада, вартість якої згідно зі звітом про експертну оцінку становить 1 955 294,00 грн. Просив замінити заходи забезпечення позову в цій справі, змінивши об`єкт нерухомого майна, на який накладено арешт.
Суд першої інстанції встановив, що вартість земельної ділянки за адресою:  АДРЕСА_1 на 11 жовтня 2017 року становить 8 738 722,00 грн.
Вартість земельної ділянки, кадастровий номер 3221883600:21:007:0152, площею 1,0791, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Козаровицька сільська рада, становить 1 955 294,00 грн.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із частиною першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.  Забезпечення позову допускаєтьсяяк до пред'явленняпозову, такі на будь-якійстадії розглядусправи, якщоневжиття такихзаходів можеістотно ускладнитичи унеможливити виконаннярішення судуабо ефективний захист, або поновлення порушенихчи оспорюваних правабо інтересів позивача, за захистом якихвін звернувся абомає намір звернутисядо суду.
Відповіднодо частини третьоїстатті 150 ЦПКУкраїни заходизабезпечення позову, крім арешту морськогосудна, щоздійснюється длязабезпечення морськоївимоги, маютьбути співмірними іззаявленими позивачемвимогами.
Згідно з частиною першою-третьою статті 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом у судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи. За наслідками розгляду клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим постановляється ухвала. Копії ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим направляються учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.
Постановляючи ухвалу про заміну заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із ціни позову, даних про вартість земельних ділянок, а також балансу інтересів позивача щодо задоволення своїх вимог при виконанні рішення суду у випадку його задоволення судом, а також відповідача, який має право розраховувати на обмеження його прав як власника у обсязі, який є необхідним для забезпечення виконання рішення суду про задоволення позову.
Суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою суду від 18 вересня 2017 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, вартість якої значно перевищує ціну позову.
Доводи касаційної скарги щодо недотримання судом першої інстанції порядку надання доказів, відсутності підтвердження надсилання відповідачем копій доказів про заміну забезпечення позову на адресу позивача є необгрунтованими, з огляду на таке.
Порядок заміни одного заходу забезпечення позову іншим визначено статтею 156 ЦПК України, проте не передбачено надсилання стороною, яка подала клопотання про заміну заходу забезпечення позову іншим, копій доказів іншій стороні.
Стаття 156 ЦПК України не визначає обов`язкової згоди позивача на зміну заходу забезпечення позову іншим.
Вирішуючи питання про зміну одного заходу забезпечення позову іншим, суд першої інстанції врахував співмірність вартості земельних ділянок та ціну позову, надавши оцінку наявним звітам про експертну грошову оцінку земельної ділянки.
Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що при застосуванні заходів забезпечення позову, відповідач має право розраховувати на обмеження його прав у обсязі, який є необхідним для забезпечення виконання рішення суду.
Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо усунення можливих усунень потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.
Посилання у касаційній скарзі, що не відповідає дійсності посилання суду апеляційної інстанції на вручення копії клопотання представнику позивачу не спростовує висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції , а також зазначення  про відповідні обставини.
Крім того, згідно із матеріалами справи 28 грудня 2017 року до суду першої інстанції надійшло заперечення на клопотання відповідача про заміну одного заходу забезпечення позову іншим за підписом представника позивача ОСОБА_3 ( Т. 1, а. с. 145-148). 
У судовому засіданні 29 грудня 2017 року брали участь представники сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (Т. 1, а. с. 149).
Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а спрямовані на переоцінку доказів та зводяться до незгоди із судовими рішеннями.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційних скарг без задоволення, а судові рішення - без змін.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цьому випадку оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 06 березня 2018 року залишити без змін
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                     О. В. Ступак
Судді:                                                                                                 І. Ю. Гулейков
А. С. Олійник 
С. О. Погрібний
                                                                                                            В. В. Яремко