ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/1436/19	

головуючий суддя І інстанції - Черниш О.А.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М. ,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу  Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року в адміністративній справі                              № 340/1436/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор"  про визнання протиправним та скасування наказу,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» про визнання протиправним та скасування наказу від 28.02.2019 року № 71/ос-19 "Про притягнення винних посадових осіб до дисциплінарної відповідальності".
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" від 28.02.2019 року № 71/ос-19 "Про притягнення винних посадових осіб до дисциплінарної відповідальності".
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна установа "Кропивницький слідчий ізолятор" звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що починаючи з 20.02.2019 року та на момент звільнення позивача з органів ДКВСУ (15.03.2019 оку) прямим керівником останнього був в.о. начальника державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» Іскра Олександр Іванович, який в силу приписів ч. 6 ст. 3 Дисциплінарного статуту ОВС мав право накладення дисциплінарного стягнення.
Відзив від позивача на адресу суд не надходив.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до                         ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, наказом в.о. начальника державної установи "Кропивницька установа виконання покарань (№14)" від 18.04.2018 року  №124/0с-18 "Про особовий склад" ОСОБА_1 було призначено з 18.04.2018 року на посаду оперуповноваженого оперативного відділу державної установи "Кропивницька установа виконання покарань (№14)". 
Наказом в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України №2048/к від 31.05.2018 року ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання полковник внутрішньої служби. 
Наказом в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України №2107/к від 04.06.2018 року "Про виконання обов`язків" у зв`язку з вакантною посадою начальника державної установи "Кропивницька установа виконання покарань (№14)" на оперуповноваженого оперативного відділу установи ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків начальника державної установи "Кропивницька установа виконання покарань (№14)" з 05.06.2018 року. 
Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №2087/5 від 27.06.2018 року перейменовано державну установу "Кропивницька установа виконання покарань (№14)" у державну установу "Кропивницький слідчий ізолятор". 
Наказом керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України від 24.09.2018 року №3698/к "Про приведення у відповідність посади", наказано вважати ОСОБА_1 , оперуповноваженого оперативного відділу державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор", таким, що виконує обов`язки начальника державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».
Відповідно до наказу в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України №450/к від 18.02.2019 року "Про виконання обов`язків" виконання обов`язків начальника державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" - начальника арештного дому з 20.02.2019 року покладено на Іскру Олександра Івановича - інженера (з енерго- та комунального забезпечення) відділу інтендантського та господарського забезпечення цієї установи. Також наказано вважати такими, що з 20.02.2019 року втратили чинність, накази Міністерства юстиції України №2107/к від 04.06.2018 року "Про виконання обов`язків", №3698/к від 24.09.2018 року "Про приведення у відповідність посади".
Співробітниками Управління внутрішньої безпеки Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України у період з 06.12.2018 року по 07.12.2018 року було здійснено перевірку окремих напрямків оперативно-службової діяльності державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор", за результатами якої складена доповідна записка на ім`я в.о. начальника Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України Мелюхова В.А., а останнім на ім`я в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України Косолапової О.А. направлено лист №3/2-413/мл від 15.01.2019 року про ініціювання службового розслідування щодо невиконання або неналежного виконання начальником державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" ОСОБА_1 , особами рядового і начальницького складу державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" під час службової діяльності, вимог чинного законодавства, що вплинуло на порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на установу завдань.
На підставі листа №3/2-413/мл від 15.01.2019 року, в.о. Державного секретаря, керівником Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України О. Косолаповою видано наказ №145/7 від 21.01.2019 року "Про проведення службового розслідування", яким відповідно до абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №356/5 від 12.03.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.03.2015 року за №295/26740, наказано начальнику Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, генерал-майору Крикушенку О .Г. забезпечити проведення службового розслідування щодо невиконання або неналежного виконання начальником державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" ОСОБА_1 , особами рядового і начальницького складу державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що вплинуло на порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на установу завдань.
За результатами проведеного службового розслідування, 20.02.2019 року було складено висновок, з якого вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (заступник начальника СІЗО з режиму і охорони державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор"), перебуваючи на займаних посадах керівників установи, будучи зобов`язаними бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов`язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, не виконують цього, заходів щодо покращення стану організації службової діяльності не вживають, свідомо, грубо порушують вимоги законів України та нормативно-правових актів, якими в своїй діяльності керується Державна кримінально-виконавча служба України. 
У резолютивній частині наведеного висновку викладено пропозиції виконуючому обов`язку начальника державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" Іскрі О.І. вирішити питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого оперативного відділу державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 
Вказаний висновок 20.02.2019 року затверджений в.о. Державного секретаря, керівником Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України О.Косолаповою. 
На підставі цього висновку наказом в.о. начальника державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" Іскри О.І. від 28.02.2019 року №71/ос-19 "Про притягнення винних посадових осіб до дисциплінарної відповідальності" за порушення вимог, передбачених п.1 ст.16, пп. 6, 8, 11, 14 п.1 ст.18 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", порушення вимог, передбачених ст.7, абз.3 ст.21 Закону України "Про попереднє ув`язнення", порушення вимог, передбачених абз.1-4, 13 п.п. 4 п. 8 ч. 2, абз. 1-2 п. 5 ч. 8 Інструкції із забезпечення режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються в слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 17.03.2015 року №21/5 ДСК, недотримання вимог абз.1, 3, 6, 7 ст.1, ст.8, 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", порушення вимог п.6 розділу ІІ, п.4 розділу VI, абз.2 п.4 розділу VIІІ Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2015 року №356/5, порушення вимог, передбачених пп.1, 5, 7, 9, 10, 11, 13 Положення про Державну установу "Кропивницький слідчий ізолятор", оперуповноваженого оперативного відділу установи полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 попереджено про неповну посадову відповідність. 
Не погодившись з обґрунтованістю прийняття зазначеного наказу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в.о. начальника державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" Іскра О.І. не мав повноважень на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за дисциплінарний проступок, вчинений тим як в.о. начальника державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор", оскільки він не є суб`єктом призначення на цю посаду та не контролював позивача у період виконання ним обов`язків за цією посадою. Зауважено, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження його, як оперуповноваженого оперативного відділу державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор", про неповну посадову відповідність його посаді начальника державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор", шляхом видання наказу в.о. начальника державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор", який не мав відповідної дисциплінарної влади, вчинено необґрунтовано, нерозсудливо та з перевищенням наданих повноважень.  
Колегія суддів апеляційного суду часткового погоджується з наведеними висновками, з огляду на наступне.
Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначені Законом України «Про державну кримінально-виконавчу службу України».
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби). 
Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
Відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Приписам ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Пунктом 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України                         від 23.12.2015 № 901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».
Оскільки на момент виникнення та реалізації спірних правовідносин Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» не набрав чинності, при вирішенні питання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, слід керуватися саме приписами Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».
Згідно ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи України визначено, що дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:  1) усне зауваження;  2) зауваження;  3) догана;  4) сувора догана;  5) попередження про неповну посадову відповідність;  6) звільнення з посади;  7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;  8) звільнення з органів внутрішніх справ.
Приписами ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.
Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.
Наказом Міністерства юстиції України №356/5 від 12.03.2015 року, зареєстрованим в  Міністерстві юстиції України 19.03.2015 року за №295/26740, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України (надалі - Порядок №356/5, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає підстави для призначення, процедуру та мету проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - ДКВС України); порядок документування й оформлення результатів службових розслідувань, прийняття за ними рішення та їх виконання; компетенцію структурних підрозділів апарату Мін`юсту, його міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, уповноважених органів з питань пробації, навчальних закладів та закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ та організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - органи і установи), під час проведення службових розслідувань; права та обов`язки посадових осіб органів і установ під час проведення службових розслідувань. 
За визначенням, наведеним у пункті 2 розділу І цього Порядку, службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються в межах компетенції з метою уточнення причин, встановлення обставин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення або дисциплінарного проступку персоналом Державної кримінально-виконавчої служби України, відповідальність за яке передбачена законодавством України, а також визначення ступеня вини особи (осіб), яка вчинила правопорушення, чиї дії або бездіяльність стали причиною його скоєння.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №356/5 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового чи начальницького складу або їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового чи начальницького складу та можуть викликати суспільний резонанс.
Згідно з абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ Порядку №356/5 службове розслідування проводиться за рішенням уповноваженого на те начальника зокрема у разі невиконання або неналежного виконання особами рядового і начальницького складу під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на органи і установи завдань.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що недотримання особами рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби України службової дисципліни має наслідком вчинення останніми дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення їх до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття спірного наказу був висновок службового розслідування  від 20.02.2019 року, яким було встановлено факт невиконання або неналежного виконання начальником державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», полковником внутрішньої служби ОСОБА_1 під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян, негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на установу завдань.
Отже, з наведеного висновку вбачається, що останній був складений відносно позивача, як начальника державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».
В свою чергу, зі спірного наказу вбачається, що на позивача було накладено дисциплінарне стягнення шляхом попередження про неповну посадову відповідність, як на оперуповноваженого оперативного відділу установи.
При цьому, будь-яких посилань на неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків, в період перебування на посаді, керівника державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», спірний наказ не містить, а висновок службового розслідування  від 20.02.2019 року інформації щодо допущення позивачем на посаді оперуповноваженого оперативного відділу установи будь-якого дисциплінарного проступку, не визначає.
Так, проаналізувавши зміст такого виду дисциплінарної відповідальності, як попередження про неповну посадову відповідність, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що останнє є  дисциплінарним стягненням особистого немайнового характеру, яке полягає у негативній оцінці й засудженні поведінки особи рядового та начальницького складу, покликане примусити його в подальшому належним чином виконувати свої службові обов`язки. Такий вид стягнення застосовується, зокрема, у разі вчинення дисциплінарного проступку, внаслідок неспроможності особи за своїми особистими, діловими та моральними якостями, професійним рівнем ефективно виконувати відповідні службові обов`язки на посаді. У разі вчинення нового дисциплінарного проступку зазначене дисциплінарне стягнення є передумовою для звільнення особи з посади, про невідповідність якій його було попереджено.
Відтак, з зазначених обставин справи вбачається, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову невідповідність, як оперуповноваженого оперативного відділу установи за дисциплінарні проступки, які останнім на наведеній посаді, в межах вищезазначеного службового розслідування, не допускались, що свідчить про необґрунтованість прийняття спірного наказу та необхідності його скасування.
Поряд з вказаним, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що  всупереч положенням Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, відповідачем при прийнятті спірної постанови не було обґрунтовано необхідність застосування до позивача дисциплінарного стягнення саме у вигляді попередження про неповну посадову невідповідність та не зазначено  про можливість застосування більш м`якого покарання.
При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції також дійшов висновку щодо необхідності скасування спірного наказу, з огляду на  відсутність у в.о. начальника державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор"                 Іскра О.І. повноважень на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за дисциплінарний проступок вчинений ним, як в.о. начальника державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор", оскільки він не є суб`єктом призначення на цю посаду та не контролював позивача у період виконання ним обов`язків за цією посадою.
Однак, відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України правом накладання дисциплінарних стягнень користуються тільки прямі начальники.
Згідно п.п. 18 п.9 Положення про державну установу «Кропивницький слідчий ізолятор» начальник слідчого ізолятора заохочує персонал слідчого ізоляора, а також накладає на нього дисциплінарні стягнення за порушення службової дисципліни у встановленому порядку.
Як вбачається зі змісту спірного наказу, останній був підписаний в.о. начальника Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» Іскрою О.І.
Відтак, оскільки на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, як на оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», який відноситься до персоналу слідчого ізолятора, то відповідно накладення останнього, саме в.о. начальника наведеної установи, відповідає приписам чинного законодавства.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо необхідності зміни рішення суду першої інстанції, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції даної постанови. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, _

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" - задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року в адміністративній справі №340/1436/19- змінити, виклавши текст його мотивувальної частини в редакції даної постанови.
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року в адміністративній справі № 340/1436/19 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за виключенням наявності підстав, передбачених п. 2                 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко