Постанова
Іменем України                     
 
04 грудня 2019 року
м. Київ
 
справа № 456/805/08
провадження № 61-17085св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),
суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - комунальне підприємство «Стрийтеплоенерго»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» на рішення апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2017 року у складі колегії суддів: Ванівського О. М., Цяцяка Р. П., Шеремети Н. О.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2008 року КП «Стрийтеплоенерго» звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 та зобов`язаний своєчасно вносити плату за теплопостачання відповідно до статей 67, 68 ЖК України. У зв`язку із не проведенням оплати відповідачем, у нього утворилась заборгованість, яка у добровільному порядку непогашена.
 
КП «Стрийтеплоенерго» просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за теплопостачання у розмірі 3 679,64 грн.
 
Короткий зміст рішень суду першої інстанції
 
Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2008 року у складі судді Саса С. С. позовні вимоги КП «Стрийтеплоенерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Стрийтеплоенерго» 3 679,64 грн заборгованості за теплопостачання, 30,00 грн за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 невчасно проводив оплату за теплопостачання, тому виникла заборгованість, яка станом на 01 лютого 2008 року становить 3 679,64 грн та підлягає стягненню на користь позивача.
 
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 вересня 2016 року у складі судді: Саса С. С. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2008 року залишено без задоволення.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав доказів від`єднання квартири від теплопостачання з 2005 року.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Рішенням апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2008 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмов у задоволенні позовних вимог КП «Стрийтеплоенерго». Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що згідно акту КП «Стрийтеплоенерго» від 06 жовтня 2005 року внутрішня система опалення квартири АДРЕСА_2 від`єднано від системи опалення, централізоване гаряче водопостачання відсутнє. Оскільки ОСОБА_1 не отримував теплопостачання від КП «Стрийтеплоенерго», суд апеляційної інстанції зробив висновок, що вимога про оплату теплопостачання за спірний період, є безпідставною.
 
Аргументи учасників справи
 
У квітні 2017 року КП «Стрийтеплоенерго» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому посилалося на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що згідно акту КП «Стрийтеплоенерго» від 06 жовтня 2005 року внутрішня система опалення квартири АДРЕСА_2 від`єднана від системи опалення, централізоване гаряче водопостачання відсутнє, проте ОСОБА_1 зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач не надав належних доказів, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання. Зазначає, що у разі відключення квартири від мереж центрального теплопостачання споживач зобов`язаний сплачувати плату за опалення місць загального користування. Згідно висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706цс15, підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином КП «Стрийтеплоенерго» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.
 
У липні 2017 року ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу, в яких просить відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.
 
Заперечення мотивовані тим, що між сторонами відсутні будь-які договірні відносини. Відсутність акту від`єднання на квартиру ОСОБА_1 пояснюється тим, що було від`єднано весь стояк у кв. № 14 , тому відповідний акт на квартиру № 17 не складався.
 
Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року у справі відкрито касаційне провадження.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів частково приймає аргументи, викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Суди встановили, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 .
 
КП «Стрийтеплоенерго» в обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 не проводить оплату за теплопостачання, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість.
 
Згідно довідки про оплату заборгованість за опалення за період з січня 2002 року - січень 2008 року становить 3 679,64 грн.
 
Апеляційний суд встановив, що теплопостачання за спірний період у квартиру ОСОБА_1 позивачем не надавалося.
 
Рішенням комісії по наданню дозволів на влаштування автономного опалення від 25 травня 2005 року протокол № 7 ОСОБА_1 дозволено встановлення автономного опалення у квартирі АДРЕСА_1 та відключення від централізованого опалення при умові дотримання вимог технічної документації на встановлення автономного опалення.
 
ОСОБА_1 05 серпня 2005 були отримані технічні умови та розроблений робочий проект відключення від системи опалення.
 
Згідно акту КП «Стрийтеплоенерго» від 06 жовтня 2005 року внутрішня система опалення квартири АДРЕСА_2 від`єднана від системи опалення, централізоване гаряче водопостачання відсутнє.
 
Відповідно до листа-роз`яснення КП «Стрийтеплоенерго» від 18 січня 2005 року, адресованого мешканцям квартир № 14 ( ОСОБА_2 ) і № 17 ( ОСОБА_1 ) будинку АДРЕСА_1 , КП «Стрийтеплоенерго» зазначає про можливість здійснення перерахунку у зв`язку із незадовільним опаленням окремих стояків та рекомендує отримати дозвіл на встановлення автономного опалення.
 
При скасуванні рішення суду першої інстанції та ухваленні нового про відмову у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції зробив висновок, що згідно акту КП «Стрийтеплоенерго» від 06 жовтня 2005 року внутрішня система опалення квартири АДРЕСА_2 від`єднана від системи опалення, централізоване гаряче водопостачання відсутнє. Оскільки ОСОБА_1 не отримував теплопостачання від КП «Стрийтеплоенерго», то вимога про оплату теплопостачання за спірний період, є безпідставною.
 
Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.
 
Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц (провадження № 61-1716сво17) зроблено висновок, що «відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). У тексті Закону України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу) неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти 6, 7, 8 частини першої статті 31)».
 
У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706цс15 зроблено висновок, що «відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої  води при відмові споживачів від централізованого  теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла. Оскільки відповідачі відключилися від централізованого опалення з порушенням порядку передбаченим законодавством, тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання».
 
В акті КП «Стрийтеплоенерго» від 06 жовтня 2005 року (а. с. 44) зазначено, що внутрішня система опалення квартири АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_2 від`єднана від централізованої системи опалення, централізоване гаряче водопостачання відсутнє. Разом із тим, ОСОБА_1 зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 .
 
За таких обставин суд апеляційної інстанції зробив передчасний висновок про те, що ОСОБА_1 не отримував теплопостачання від КП «Стрийтеплоенерго».
 
Колегія суддів враховує посилання у запереченні про те, що відсутність акту від`єднання на квартиру ОСОБА_1 пояснюється тим, що було від`єднано весь стояк у кв. №  14 , тому відповідний акт на квартиру № 17 не складався. Проте в акті КП «Стрийтеплоенерго» від 06 жовтня 2005 року відсутні відомості про від`єднання усього стояка у кв. №  14 , а зазначено лише про від`єднання від централізованої системи опалення внутрішньої системи опалення кв. № 14. Згідно частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції позбавлений можливості надати оцінку зазначених доводам відповідача.
 
У пункті 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
 
Суд апеляційної інстанції не врахував, що, у разі встановлення факту від`єднання внутрішньої системи опалення квартири відповідача від централізованої системи опалення, нарахування оплати за опалення місць загального користування позивачем здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства та існуючих нормативних документів.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Аналогічні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд від 26 вересня 2018 року у справі № 703/58/16-ц (провадження № 61-5443св18) та від 07 лютого 2018 року у справі № 703/4963/15-ц (провадження № 61-3181св18).
 
Суд апеляційної інстанції: не встановив на підставі належних та допустимих доказів факту від`єднання внутрішньої системи опалення квартири відповідача від централізованої системи опалення; не врахував, що нарахування оплати за опалення місць загального користування позивачем здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства та існуючих нормативних документів.
 
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене рішення апеляційного суду ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржене рішення апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» задовольнити частково.
 
Рішення апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2017 року скасувати.
 
Передати справу № 456/805/08 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2017 року втрачає законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді:                                                                                              І. О. Дундар
 
В. І. Журавель
 
Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук