Постанова
Іменем України
 
16 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 4823/1009/19
провадження № 61-11754ав19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,
 
за участю секретаря судового засідання: Крук М. В.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
сторони третейського розгляду: 
позивач - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року у складі судді Вінгаль В. М. у справі за заявою  ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11 червня 2014 року у справі № 1421-1/610/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
Короткий зміст вимог заяви та її обгрунтування
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду як до суду першої інстанції із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 
11 червня 2014 року у справі № 1421-1/610/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк», Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Заява мотивована тим, що рішенням третейського суду з нього стягнуто на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 14 травня 2008 року № 800003826 в розмірі 1 081 774,12 грн, з яких: 984 723,79 грн - заборгованість за кредитом; 32 890,69 - заборгованість за відсотками; 64 159,64 грн - заборгованість по пені та 400,00 судового збору. Вказує, що розгляд справи № 1421-1/610/14 третейським судом відбувся без участі сторін, а копію самого рішення третейського суду ним було отримано лише 28 березня 2019 року. Також зазначає про те, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2015 року у справі 
№ 520/5803/15-ц задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14 травня 2008 року № 800003826, укладеним між ним та Банком, в розмірі 2 783 176,04 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Разом з тим, Банк не повідомив суд першої інстанції під час розгляду вказаної справи про існування рішення третейського суду між тими ж самими сторонами у справі. Наголошує на тому, що про існування оскаржуваного ним рішення третейського суду він дізнався лише 08 лютого 2019 року під час отримання заробітної плати. Також вказував, що згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в справі № 6-831цс14, спори щодо проведення розрахунку за укладеним резидентами кредитного договору, предметом якого була іноземна валюта, не підвідомчі третейським судам.
 
У зв`язку з викладеним просив скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11 червня 2014 року у справі № 1421-1/610/14.
 
Короткий зміст судового рішення і мотиви його прийняття
 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року, постановленою ним як судом першої інстанції, заяву  ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11 червня 2014 року повернуто заявнику з підстав, передбачених частиною сьомою статті 454 ЦПК України.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що заява про скасування рішення третейського суду подана після закінчення строків, установлених частиною п`ятою статті 454 ЦПК України, а тому підлягає поверненню. 
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
 
У червні 2019 року  ОСОБА_1 подавапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року та ухвалити у справі нове рішення, яким поновити йому строк на оскарження рішення третейського суду і направити справу на новий розгляд до Чернігівського апеляційного суду.
 
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що у розгляді справи Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» він участі не приймав про, що зазначено в самому рішенні, а про існування рішення цього суду від 11 червня 2014 року він дізнався лише 08 лютого 2019 року, а копію такого рішення отримав 28 березня 2019 року. Наголошував на тому, що оскільки він не приймав участі у розгляді справи та не знав про ухвалення рішення третейського суду від 11 червня 2014 року, тому й не міг оскаржити вказане ним рішення в строк передбачений пунктом 5 частини першої статті 454 ЦПК України, а саме в строк 90 днів з дати ухвалення такого рішення. Також звертає увагу на те, що в статті 454 ЦПК України не зазначено преклюзивності (неможливість поновлення) строку на оскарження рішення третейського суду.
 
Доводи інших учасників справи
 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
 
Надходження апеляційної скарги до суду касаційної інстанції, як суду апеляційної інстанції
 
Відповідно до частини другої статті 23 ЦПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).
 
У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України встановлено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
У червні 2019 року до Верховного Суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2019 року відкрито апеляційнепровадження у вказаній справі і витребувано справу з Чернігівського апеляційного суду.
 
У серпні 2019 року справу № 4823/1009/19 передано до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
 
Сторони третейського розгляду, а саме: заявник ОСОБА_1 (відповідач) та ПАТ «Альфа-Банк» (позивач), про розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (№ 6512102356074, № 6512102356082, № 0315068913625), однак в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не надали. 
 
Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
 
Враховуючи те, що суд належним чином повідомив учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, то суд, керуючись статтями 371, 372 ЦПК України, дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутності учасників справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Чернігівським апеляційним судом, як судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 є стороною у справі № 1421-1/610/14 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14 травня 
2008 року № 800003826, розглянутій третейським судом, а саме є відповідачем.
 
Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11 червня 2014 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 14 травня 2008 року № 800003826 в розмірі 1 081 774,12 грн та судові витрати у справі в розмірі 400,00 грн (а. с. 21-25).
 
Також з матеріалів справи вбачається, що Київським районним судом м. Одеси 
01 грудні 2015 року в справі № 520/5803/15-ц було ухвалено заочне рішення про задоволення позову ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14 травня 2008 року № 800003826, укладеним між сторонами, в розмірі 2 783 176,04 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 14-16).
 
З інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 30 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду 
м. Одеси від 01 грудні 2015 року у справі № 520/5803/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки повернуто заявнику.
 
З інформації яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень судом було встановлено, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 
07 серпня 2014 року відкрито провадження у справі № 751/8151/14 за заявою ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
 
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 жовтня 2014 року у справі № 751/8151/14 задоволено заяву ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа.
Видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11 червня 2014 року у справі № 1421-1/610/14 Третейського суду в складі третейського судді Петренко В. С. (одноособово) за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 081 774,12 грн, судових витрат у розмірі 400,00 грн.
 
Зі змісту ухвали вбачається, що представник заявника та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи вони повідомлені належним чином, однак з клопотаннями про відкладення розгляду справи вони до суду не звернулися.
 
Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Булгаровою Л. В. від 29 січня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 751/8151/14 виданого 27 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості в розмірі 1 082 417,72 грн (а. с. 19).
 
Постановою головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чекерською Л. В. від 16 січня 2019 року на виконання виконавчого листа №751/8151/14 виданого 27 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором було звернуто стягнення на доходи боржника, які той отримує у ТОВ «АТБ-маркет»  на користь стягувача (а. с. 17-18).
 
З заявою про скасування рішення третейського суду від 11 червня 2014 року ОСОБА_1 звернувся лише 16 квітня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) (а. с. 27).
 
Звертаючись до Чернігівського апеляційного суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11 червня 2014 року, ОСОБА_1 посилався, зокрема на те, що він не приймав участі у розгляді третейським судом справи, а про існування рішення цього суду йому стало відомо лише у лютому 
2019 року.
 
Мотивувальна частина 
Позиція Суду
 
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.
 
Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до статті 454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.
 
Заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів: 1) стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, - з дня прийняття рішення третейським судом; 2) особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом.
 
Заява, подана після закінчення цього строку, повертається (частина сьома статті 454 ЦПК України).
 
Згідно із частиною п`ятою статті 42 ЦПК України у справах про оскарження рішення третейського суду, оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу та про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу учасниками справи є учасники (сторони) третейського розгляду; особи, які не брали участі у третейському розгляді, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки; а також сторони арбітражного розгляду.
 
Стаття 2 Закону України «Про третейські суди» визначає, що сторонами третейського розгляду є позивач та відповідач. Позивачами є фізичні та юридичні особи, що пред`явили позов про захист своїх порушених чи оспорюваних прав або охоронюваних законом інтересів. Відповідачами є фізичні та юридичні особи, яким пред`явлено позовні вимоги.
 
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
 
Аналіз частини першої статті 127, пункту 1 частини п`ятої статті 454, частини сьомої статті 454 ЦПК України свідчить про те, що строк подання заяви про скасування рішення третейського суду стороною в справі, розглянутій третейським судом, є преклюзивним (присічним). Закінчення вказаного строку є безумовною підставою для повернення поданої заяви. Можливість його поновлення нормами ЦПК України не передбачена.
 
Отже, строк, передбачений пунктом 1 частини п`ятої статті 454 ЦПК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є безумовною підставою для повернення поданої заяви. 
 
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постановах від 24 жовтня 2019 року № 759/1615/18 (провадження № 61-43999ав18) та від 18 жовтня 2018 року № 796/144/2018 (провадження № 61-40641ав18).
 
Суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 є відповідачем у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто стороною третейського розгляду, тому міг оскаржити рішення третейського суду протягом дев`яноста днів з дня прийняття рішення третейським судом.
 
Іншого порядку обчислення строку на оскарження рішення третейського суду процесуальне законодавство не містить.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що строк на оскарження рішення третейського суду підлягає поновленню, оскільки його оскарження відбулося в межах дев`яноста днів з моменту, коли  ОСОБА_1 дізнався про його існування, не заслуговують на увагу, оскільки він є стороною (відповідачем) у справі, яка розглянута третейським судом, тому преклюзивний строк на оскарження рішення третейського суду від 
11 червня 2014 року закінчився для нього 09 вересня 2014 року.
 
Пункт другий частини п`ятої статті 454 ЦПК України застосовується, якщо судом вирішено питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, тобто у випадку вирішення судом питання про права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі.
 
Процесуальним законодавством не передбачений інший порядок обчислення строку на оскарження рішення третейського суду.
 
Тому Чернігівський апеляційний суд, як суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення  ОСОБА_1  заяви як такої, що подана після закінчення строку, встановленого частиною п`ятою статті 454 ЦПК України. 
 
Інші доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права Чернігівським апеляційним судом, так як вказані доводи стосуються оскарження рішення третейського суду, проте зазначене не є предметом перегляду. 
 
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
 
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
 
Керуючись статтями 24, 351,367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     А. А. Калараш
 
В. М. Сімоненко
 
С. П. Штелик