Справа № 355/1435/19                                                                                           Головуючий у суді І інстанції Литвиненко О.Л.
Провадження № 33/824/548/2020                                                                                 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ст. 124 КУпАП
                                                                                        
                                                     П О С Т А Н О В А
 іменем України
 
25 лютого 2020 року                                                                                 м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю водія Сітайло Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 06.11.2019 року щодо 
 
ОСОБА_2 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 і,
 
                                                     В С Т А Н О В И В:
 
Відповідно до постанови судді, 21.09.2019 року о 09 годині 10 хвилин на 76 км автодороги Київ-Харків Баришівського району Київської області, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом DAEWOO-FSO ТF69Y, державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на головну дорогу (трасу М-03) сполученням Київ - Харків з боку м. Березань не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», не була уважною та не надала перевагу в русі транспортному засобу RENAULTPREMIUMдержавний номерний знак                    НОМЕР_2 з напівпричепом SCHMITZ S01 державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, та скоїла з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
 
Постановою судді Баришівського районного суду Київської області від 06.11.2019 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
 
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік; вирішити питання щодо стягнення судового збору з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та звільнити її від сплати судового збору за подання вказаної апеляційної скарги. Вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального права, не встановив всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, обмежившись формальним її розглядом. Апелянт зазначає, що в матеріалах справи наявна постанова про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №693221 від 21.09.2019 року, яка, на їх думку, також має розглядатись як доказ в сукупності з іншими матеріалами справи. Однак, суд першої інстанції вказаний доказ відкинув без належного правового обґрунтування, не зазначивши при цьому, які фактичні обставини викладені у вказаній постанові. На переконання апелянтів, надані після ДТП уповноваженим працівникам поліції Вікторовим О.В. пояснення та інші обставини справи повністю спростовують доводи ОСОБА_3 , які були покладені судом першої інстанції в основу мотиву закриття провадження по справі щодо неї. Апелянти вказують, що обґрунтування суду першої інстанції щодо того, що ОСОБА_3 пропустила всі автомобілі, які рухалися по головній дорозі, спростовується сам по собі тим, що сталася ДТП. Апелянти звертають увагу на те, що відповідно до схеми ДТП, яка підписана учасниками без зауважень та застережень, ушкодження, отримані автомобілем ОСОБА_3 , спростовують твердження суду першої інстанції щодо того, що вона вже виїхала на смугу розгону, оскільки при такому розвитку подій автомобіль ОСОБА_3 не отримав би механічних пошкоджень капоту та переднього бамперу. Апелянт закликає апеляційний суд ставитися критично до показань опитаних судом першої інстанції свідків, оскільки не встановлено їх ступінь спорідненості з ОСОБА_3 , та нею не порушувалося питань про призначення будь-яких експертиз і суд першої інстанції також цього не зробив за власною ініціативою. Апелянт вказує на відсутність у ОСОБА_3 полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що додатково передбачено відповідальність за ст. 126 КУпАП. На переконання апелянта, ОСОБА_3 не дотрималася п.16.11 ПДР, що спричинило ДТП. Окрім того, апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що саме дії ОСОБА_1 спричинили ДТП. 
 
Заслухавши думку ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Гайдукова Б.Б., водія ОСОБА_1 , допитавши поліцейського ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 ; розглянувши клопотання експерта; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді справи судом першої інстанції зазначених вимог чинного законодавства в повному обсязі дотримано не було.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №192053, 21.09.2019 року о 09 годині 10 хвилин на 76 км автодороги Київ-Харків Баришівського району Київської області, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом DAEWOO-FSOТF 69Y, державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на головну дорогу (трасу М-03) сполученням Київ - Харків з боку м. Березань, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», не була уважною та не надала перевагу в русі транспортному засобу RENAULTPREMIUMдержавний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом SCHMITZ S01 державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, та скоїла з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками /а. с. 2/. 
Відповідно до зазначеного протоколу, ОСОБА_3 інкримінується порушення п. 2.3 б), 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі - ПДР).
Пункт 2.3 б) ПДР передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; згідно п. 16.11, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїздних частин поголовній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. 
         В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснила, що вона виїжджала   з м. Березань з другорядної дороги, в салоні її автомобіля знаходилося  три пасажири. Вказана дорога була їй знайома. Спочатку є полоса розгону, а потім смуги руху, виїжджаючи, вона пригальмувала, потім почала рух по полосі розгону і вже вирівняла свій автомобіль.  В цей час побачила, що автомобіль «Рено» зміщується вправо та зачепив її автомобіль, в результаті чого її відкинуло на відбійник. Вікторов вирівнявся, став у крайню смугу і зупинився за 150 м  від місця ДТП.
         Водій ОСОБА_1 суду показав, що він перестроювався у крайній правий ряд ще до перехрестя, швидкість його автомобіля складала 40-50 км/год. Проїжджаючи перехрестя, він  відчув поштовх з правої сторони і побачив, що автомобіль ОСОБА_3 відкинуло на відбійник. ДТП сталася на самому перехресті. Він зупинився, підбіг до автомобіля «Део», за хвилину до них підійшли працівники поліції. Автомобіль ОСОБА_3 стояв на початку полоси розгону. На його переконання, ОСОБА_3 не надала дорогу його автомобілю. Потім приїхав її адвокат, який підтвердив, що ПДР було порушено його клієнткою.   На переконання водія, схема ДТП була складена правильно.
         Допитаний в якості свідка поліцейський ОСОБА_4 суду пояснив, що при виїзді з боку м. Березань наявний дорожній знак «Надати дорогу». У схемі ДТП ним правильно було зазначено всі наявні на даному відрізку дороги дорожні знаки, розмітку і метраж. Однак, він не зазначив метраж від дорожньої розмітки виїзду з Березані до кілометрового стовпчика «76», там відстань 7 метрів. Зіткнення автомобіля ОСОБА_3 було два - з вантажівкою і у відбійник. Ширина смуги 3,6 м, ширина вантажного автомобіля - 2,5 м. Свідок зазначив, що на вказаній автодорозі є смуга розгону для автомобілів, які виїжджають з Березані або зайняли цю смугу, щоб повернути направо. На його думку, водій ОСОБА_3 не надала перевагу в русі автомобілю під керуванням водія ОСОБА_1 , що і призвело до ДТП. Водій вантажного автомобіля не змінював напрямок руху, як зазначає ОСОБА_3 , він рухався по головній дорозі.
Враховуючи суперечності у показаннях та наявність клопотання сторін, постановою Київського апеляційного суду від 14.01.2020 року було призначено автотехнічну транспортно-трасолочічну експертизу, виконання якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України. На виконання експертам поставлено наступні питання: яким було взаємне розташування автомобіля «RENAULT» р.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «SCHMITZ» р.н.з. НОМЕР_4 та автомобіля «DAEWOO» р.н.з. НОМЕР_1 в момент їх первинного контакту; який механізм утворення пошкоджень на транспортних засобах «RENAULT» р.н.з. НОМЕР_5 з напівпричепом «SCHMITZ» р.н.з. НОМЕР_4 та автомобіля «DAEWOO» р.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; де відносно елементів проїзної частини знаходиться місце зіткнення транспортних засобів «RENAULT» р.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «SCHMITZ» р.н.з. НОМЕР_4 та автомобіля «DAEWOO» р.н.з. НОМЕР_1 ; як з технічної точки зору, відповідно до Правил дорожнього руху, повинен був діяти водій автомобіля «RENAULT» р.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «SCHMITZ» р.н.з. НОМЕР_4 ; як з технічної точки зору, відповідно до Правил дорожнього руху, повинен був діяти водій автомобіля «DAEWOO» р.н.з. НОМЕР_1 ; чи мав водій транспортного засобу - автомобіля «RENAULT» р.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «SCHMITZ» р.н.з. НОМЕР_4 технічну можливість попередити дорожньо-транспортну пригоду, якщо так - то яким чином; чи мав водій транспортного засобу - автомобіля «DAEWOO» р.н.з. НОМЕР_1 технічну можливість попередити дорожньо-транспортну пригоду, якщо так - то яким чином; чи спроможні з технічної точки зору показання водія автомобіля «DAEWOO» р.н.з. НОМЕР_6 ОСОБА_3 щодо того, що автомобіль «RENAULT» р.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «SCHMITZ S 01» р.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 перед зіткненням не рухався по смузі для розгону, а різко перестроївся з правої смуги для руху на смугу для розгону та зіткнувся з автомобілем DAEWOO» р.н.з. НОМЕР_1 ; що з технічної точки зору стало причиною дорожньо-транспортної пригоди; чи є в діях водія транспортного засобу «DAEWOO» р.н.з. НОМЕР_1 невідповідність вимогам Правил дорожнього руху та чи перебувають вони з технічної точки зору в причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.
 
 11.02.2020 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання судового експерта Губар О.І., відповідно до якого він вказує, що  для відповіді на поставлені судом питання не заданий комплекс вихідних даних, який необхідний для вирішення поставлених питань. У зв`язку з наведеним він порушує клопотання про  надання:автомобіля «DAEWOO» р.н.з. НОМЕР_1 ;автомобіля«RENAULT» р.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «SCHMITZ S 01» р.н.з. НОМЕР_4 ; відомостей про  дорожні умови на час пригоди (тип та стан дорожнього покриття, профіль дороги, дорожні знаки, дорожня розмітка, які діють на даній ділянці дороги в напрямку руху кожного транспортного засобу, обмеження швидкості); відомості про транспортні засоби (технічний стан, завантаження, швидкість руху);напрямок руху кожного з транспортних засобів;розташування місця зіткнення транспортних засобів (на якій смузі руху та де відносно елементів дороги відбулось зіткнення);характер, розташування і результати вимірювання слідової інформації (сліди гальмування, подряпини дорожнього покриття, яким транспортним засобом залишені вказані сліди та ін.), якщо зіткнення транспортних засобів відбулось в процесі гальмування, то вказати, на якій відстані від початку сліду гальмування;   яку відстань та за який час подолав автомобіль, який створив небезпеку дляруху іншому автомобілю з моменту виникнення небезпеки до моменту зіткнення.
Отже, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП унеможливлює прийняття  у справі   обґрунтованого рішення.
 
З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи щодо ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підлягають поверненню до батальйону патрульної поліції в місті Борисполі ДПП УПП у Київській області для доопрацювання, під час проведення  якого необхідно зазначити в схемі  ДТП всі необхідні дані, які б дали змогу   суду оцінити всі обставини справи та в разі необхідності призначити автотехнічну транспортно-трасолочічну експертизу.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В: 
 
 Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
 
Постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 06.11.2019 року щодо ОСОБА_3 - скасувати, а матеріали  справи про адміністративне правопорушення щодо неї  повернути до батальйону патрульної поліції в місті Борисполі ДПП УПП у Київській області для доопрацювання.
 
Постанова оскарженню не підлягає.

 
 
             Суддя                                                                   О.М. Капічон