ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7552/19 Справа № 207/2730/16-ц 	  	Головуючий у першій інстанції: Савченко В. О. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради, на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про визнання попереднього договору дійсним та визнання права власності на об`єкт нерухомості, - 

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 05.08.2016 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого позивач дав у борг відповідачу 30000,00 гривень для того, щоб відповідач привів у відповідність усі необхідні документи, для можливого укладання в подальшому між ними договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме комплексу торгівельних павільйонів по АДРЕСА_1 . Надання позики здійснено позивачем у повному обсязі. У разі невиконання своїх обов`язків відповідач повинен був повернути позичені кошти не пізніше 15.09.2016 року. На момент подання позовної заяви відповідач не повернув позичені кошти, документи на об`єкт нерухомості у відповідність не привів. Тому ОСОБА_2 просив стягнути на свою користь з ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 30000,00 грн. (а.с. 3). 
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2016 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . За мировою угодою визнано за  ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомості - комплекс торгівельних павільйонів, загальною площею 44 кв. м., який складається з наступного: А-1 Торгівельний павільйон загальною площею 33,9 кв. м., Б-1 Торгівельний павільйон, загальною площею 10,1кв. м., та знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 . Судові витрати покладено на позивача. Провадження у справі №207/2730/16-ц закрито. 
В апеляційній скарзі Дніпродзержинська місцева прокуратура Дніпропетровської області, діючи в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради, посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, постановлення судового рішення про відмову в затвердженні мирової угоди та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Розглянувши матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного. 
Постановляючи ухвалу про затвердження мирової угоди, суд першої інстанції виходив з того, що при затвердженні даної мирової угоди не порушуються права та охоронювані законом інтереси інших осіб, умови мирової угоди відповідають вимогам закону і є вирішенням спору, що виник між сторонами.
З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.
Відповідно до частин 1, 4 ст. 175 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. 
Частиною 5 ст. 175 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, передбачено, що закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. 
За п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.
Відповідно до ст. 207 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі (ч.ч. 1-4 статті). 
Згідно ч. 5 ст. 207 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Таким чином, за змістом даної норми закону суд має перевірити, чи умови мирової угоди не суперечать закону, а саме чи дотриманий сторонами процедурний порядок звернення, чи дійсно укладено мирову угоду, який її зміст, чи зрозуміло, чітко, однозначно, безумовно викладено умови, чи стосується угода предмету спору, чи всі умови угоди підлягають примусовому виконанню, чи в результаті ліквідується спір між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Затвердивши дану мирову угоду, місцевий суд не дотримався вимог статті 11 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, вийшов за межу позовних вимог, визнавши право власності за  ОСОБА_1  на об`єкт нерухомості - комплекс торгівельних павільйонів по АДРЕСА_1 , оскільки, згідно змісту позовної заяви ОСОБА_2 , позивач просив суд лише стягнути на свою користь з ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 30000,00 грн.; позовна вимога щодо права власності на майно не заявлялась.
Також, постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд порушив вимоги ст. 175 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, де зазначено, що закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди, але не її затвердження.
Таким чином, приймаючи до уваги вимоги ч. 1 ст. 379 ЦПК України, колегія дійшла висновку про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до місцевого суду для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради, - задовольнити частково. 
Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2016 року- скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий

Судді