Ухвала
22 cічня 2020 року
м. Київ
 
справа № 750/2697/14
провадження № 61-11207св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С., 
суддів: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Фаловської І. М., Штелик С. П.,
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
представники відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
відповідач - ОСОБА_4 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 14 серпня 2019 року,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 79 695 672,93 грн. 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2016 року     у складі судді Карапутої Л. В. позов задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором від 21 червня 2011 року № 689-11,                а саме: заборгованість за кредитом у сумі 71 699 996,00 грн, за процентами                        у сумі 5 953 324,00 грн, за комісією у сумі 395 443,53 грн, пеню за прострочення кредиту у сумі 48 224,53 грн, пеню за прострочення процентів у сумі              132 196,71 грн, пеню за прострочення сплати комісії у сумі 9 482,98 грн, штраф у сумі 1 440 000,00 грн, всього -   79 678 668,56 грн; стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором від 21 червня 2011 року № 689-11,              а саме: заборгованість за кредитом у сумі 71 699 996,00 грн, за процентами                       у сумі 5 953 324,00 грн, за комісією у сумі 395 443,53 грн, пеню за прострочення кредиту у сумі 48 224,53 грн, пеню за прострочення процентів                                             у сумі 132 196,71 грн, пеню за прострочення сплати комісії у сумі 9 482,98 грн, штраф у сумі 1 440 000,00 грн, а всього - 79 678 668,56 грн; стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» судові витрати у сумі 1 827,00 грн з кожного.
Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 28 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову                        ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено; стягнуто з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат за апеляційний розгляд справи у сумі 2 009,71 грн; стягнуто                   з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь ОСОБА_4 відшкодування судових витрат за апеляційний розгляд справи                  у сумі 2 009,71 грн.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних                           і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 28 листопада 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про ухвалення додаткового рішення у частині розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року                № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» та розпочав роботу Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах. 
Додатковою постановою Верховного Суду від 15 серпня 2018 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відшкодування судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції, у сумі 2 192,40 грн; стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відшкодування судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції, у сумі                  2 192,40 грн.
Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року відмовлено    ОСОБА_5   у задоволенні заяви про роз`яснення додаткової постанови Верховного Суду від 15 серпня 2018 року.
Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року постанову Чернігівського апеляційного суду від 27 травня 2019 року залишено без змін.
У грудні 2019 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із заявою про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 14 серпня 2019 року.
У заяві  ОСОБА_3 просила виправити описку у вступній частині зазначеної ухвали, а саме, вказати третю особу, яка брала участь у справі, - товариство з обмеженою відповідальністю «МПТ» (далі - ТОВ «МПТ»), посилаючись на положення статті 260 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Вивчивши доводи заяви та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що підстав для задоволення заяви про виправлення описки немає.
Відповідно до частин першої, другої статті 269 ЦПК України cуд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2014 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛЛ» (далі -              ТОВ «ТЛЛ»), про стягнення заборгованості. 
Під час розгляду справи ТОВ «ТЛЛ» змінило найменування на ТОВ «МПТ».
За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), ТОВ «МПТ», ідентифікаційний код юридичної особи:           38090719, припинено; дата запису: 16 лютого 2016 року.
Відомостей про правонаступників ТОВ «МПТ» у ЄДР немає.
Відповідно до частини четвертої статті 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення                    і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України (аналогічна норма містилася у частині першій статті 37 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня                     2017 року) у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Тому, ТОВ «МПТ» з 16 лютого 2016 року не є особою, яка приймає участь                          у розгляді справи.
У вступній частині ухвали Верховного Суду від 14 серпня 2019 року зазначено учасників справи: позивач - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», відповідач - ОСОБА_1 , представники відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідач - ОСОБА_4 . 
Суд виправляє описку у випадку коли, зокрема, мало місця неправильне написання прізвищ, імен, по батькові, назв, дат тощо.
Незазначення у судовому рішенні найменування третьої особи, яка на момент розгляду справи судом касаційної інстанції є припиненою без правонаступництва, не є опискою в тексті судового рішення у розумінні статті 269 ЦПК України, не впливає на його законність, не ускладнює та не робить неможливим його виконання. 
Слід зауважити, що ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 вже зверталася до суду з аналогічною заявою про виправлення описки в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року, мотивуючи заяву тим, що суд касаційної інстанції не вказав у вступній частині зазначеної ухвали учасника справи - третю особу ТОВ «МПТ».
Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2018 року відмовлено ОСОБА_3   в інтересах ОСОБА_1 у задоволенні заяви про виправлення описки в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних                                  і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року з підстав відсутності описки                    у судовому рішенні.
За таких обставин, Верховний Суд вважає, що правові підстави для внесення виправлень у судове рішення у цьому випадку відсутні, тому у задоволенні заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 14 серпня 2019 року слід відмовити.
Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 у задоволенні заяви про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 14 серпня 2019 року.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 	 	
Головуючий	В. С. Висоцька	
 	 	
Судді:	С. Ю. Мартєв	
 	 	
 	В. М. Сімоненко 	
 	 	
 	І. М. Фаловська	
 	 	
 	С. П. Штелик